27.11.20
22-ц/812/1628/20 
Єдиний унікальний номер судової справи: № 475/1189/19 
Номер провадження № 22-ц/812/1628/20 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В. 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2020 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:
головуючого - Крамаренко Т.В.,
суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І., 
із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д., 
за участю: представників позивача – ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 
на рішення Доманівського районнного суду Миколаївської області від 30 квітня 2020 року, ухваленого під головуванням судді – Кривенко О.В., в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання недійсною його реєстрацію, - 

в с т а н о в и л а :

У вересні 2019 року адвокат Вишневський А.А. в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з подальшим уточненим позовом до ОСОБА_4 , в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідченого секретарем виконкому сільської ради народних депутатів Доманівського району 15 червня 1990 року за реєстровим №40 та визнати недійсною реєстрацію вказаного житлового будинку від 09 червня 1990 року. 
Позивачка зазначала, що 09 червня 1990 року між нею та її сином ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . В той же час вказаний договір був укладений з багаточисельними порушеннями закону, що за ст. 48 ЦКУ має наслідком визнання вказаного договору недійсним. 
Вказує на те, що нотаріальне посвідчення договору не відповідало вимогам чинної Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої Наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.76р. за № 1/5, договір не був належним чином зареєстрованим у журналі для реєстрації нотаріальних дій. Запис про реєстрацію за № 40 вчинений на сторінці № 7 Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету народних депутатів за 1990 рік вчинений 09 червня 1990 року, а посвідчення договору було здійснено 15 червня 1990 року. Реєстрація нотаріальної дії не містить по батькові покупця, в реєстрації зазначено, що особою щодо якої вчинено нотаріальну дію є « ОСОБА_4 », в той же час в договорі покупцем зазначена інша особа, а саме « ОСОБА_4 », документ який посвідчує особу, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не відповідає паспортним даним цієї особи, в реєстрі вказані паспортні дані дружини ОСОБА_4 . Окрім того, порушено п.19 Інструкції, де зазначено, що підчистки в реєстрі не допускаються. З висновку експерта від 27 листопада 2018 року достеменно стало відомо про наявність підчисток при реєстрації договору купівлі-продажу, реєстрація була здійснена за іншою особою, реєстр має підчистки щодо суми державного мита. Угода та її реєстрація, на думку позивача, має бути визнана недійсною у відповідності з вимогами ст. 48 ЦК УPCP.
Посилаючись на викладене позивачка просила про задоволення позову.
Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначала, що оспорюваний договір купівлі-продажу відповідав чинному на момент його укладення законодавству, а тому позовні вимоги є безпідставними. Відсутня окрема умова для визнання недійсним договору наявність підчисток в журналі реєстрації нотаріальних дій. В журналі для реєстрації нотаріальних дій містяться підписи сторін, дійсність яких не оспорювалася. Просила застосувати наслідки пропуску строків позовної давності позивачем, оскільки про порушення свого права, а саме - наявність підчисток в журналі реєстрації нотаріальних дій позивач дізнався в 2014 році, коли звертався до Доманівського РВ УМВС України у Миколаївській області із заявою про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом обману заволоділи житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 та слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення зазначалося про виправлення в журналі реєстрації. 
Представник Прибузької сільської ради - Прибузький сільський голова Матющенко В.В. направив заяву в якій просив справу розглядати за відсутності представника, позов не визнає, заперечує проти його задоволення.
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2020 року в якому ухвалою того ж суду від 08 травня 2020 року виправлено описку відносно дати ухвалення рішення, у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що реєстрація договору купівлі-продажу відбулася 09 червня 1990 року за №40 та була скріплена печаткою сільської ради, в журналі проставлено підписи сторін, які ніким не оспорювалися, що на думку суду, не впливає на волевиявлення продавця, а лише може бути підставою для притягнення відповідальної особи до відповідальності. Крім того, зазначено про те, що позов не підлягає задоволенню через необґрунтованість позовних вимог, а тому пропуск строку позовної давності не може бути підставою для відмови в його задоволені. 
Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов невірних висновків, які не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки порушення щодо реєстрації договору купівлі-продажу є підставою для визнання даної реєстрації недійсною та як правовий наслідок тягне за собою недійсність договору. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - ОСОБА_4 просив рішення суду першої інстанції залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Заслухавши суддю - доповідача, представників позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає. 
З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 15 червня 1990 року, посвідчений Галушко Л.В. заступником голови Прибузької сільської ради Доманівського району, Миколаївської області, зареєстрований 09 червня 1990 року в реєстрі за №40 (а.с. 147).
За положеннями статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до положень абз. 3 п.2 Постанови Пленум Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Отже, при вирішенню даного спору застосуванню підлягають положення ЦК УРСР та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року №3 (надалі - Постанова Пленуму). 
Згідно ч.1 ст. 48 ЦК УPCP (в редакції на час укладення спірної угоди), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. 
Угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення (ст. 59 ЦК УРСР).
В роз`ясненнях, що містяться у п. 2, 5 Постанови Пленуму передбачено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. 
За правилами ст. 48 ЦК угода визнається недійсною при невідповідності її не тільки законові, а й іншим актам, виданим органами державної влади і управління в межах наданої їм компетенції.
Так, на час укладення спірного договору діяла Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої Наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року за №1/5 (надалі - Інструкція). 
Відповідно до пункту 19 Інструкції всі нотаріальні дії, які вчиняються службовими особами виконавчих комітетів, реєструються в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій по формі, затвердженій Міністерством юстиції СРСР (додаток №1). Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається в документах, що видаються службовою особою виконавчого комітету, і в посвідчувальних написах. 
У реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується: порядковий номер нотаріальної дії; дата її вчинення, причому дата запису до реєстру повинна відповідати даті вчинення нотаріальної дії; найменування (прізвище, ім`я, по батькові) і місце проживання осіб, для яких вчинено нотаріальну дію, або їх представників /при реєстрації посвідчених угод на підтвердження дієздатності учасників угод вказується також рік їх народження/; документ, який посвідчує особу, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії; зміст нотаріальної дії; сума стягненої державної мита – окремо за вчинення нотаріальної дії і за надання технічних послуг. У відповідній графі особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, розписується про одержання посвідченого або засвідченого для неї документа.
Запис нотаріальної дії в реєстрі провадиться службовою особою виконавчого комітету чорнилом (або кульковою ручкою) і тільки після того, як посвідчувальний напис чи документ, що видається нею, підписаний. Запис олівцем і підчистки в реєстрі не допускаються, вільні місця повинні бути пронумеровані. А зроблені виправлення - застережені за підписом службової особи виконавчого комітету.
Згідно ст. 25 Закону України «Про державний нотаріат» від 25 грудня 1974 року № 3377-VIII всі нотаріальні дії, вчиненні державними нотаріусами і службовими особами виконавчих комітетів міських, селищних, сільських рад народних депутатів, реєструються в реєстрах нотаріальних дій.
За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як на підставу задоволення своїх вимог позивачка посилається на наявність розбіжностей у зазначенні дати укладення договору у тексті договору та в Журналі реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету, а також наявність у цьому журналі підчисток, те що реєстрація проведена за іншою особою. 
Так, 29 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_1 про те, що в червні 1990 року службові особи Прибузької сільської ради підробили документи на житлові будинки, які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , розташовані по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 до Доманівського відділення поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 12017150210000546 за ч.1 ст. 366 КК України. 
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2018 року призначена судово-технічна експертиза документів, на вирішення якої поставлено питання, зокрема, чи вносилися зміни до первинного змісту документа: - на сторінці № 7 у записі № 40 журналу для реєстрації нотаріальних дій виконкому ради народних депутатів району за 1990 рік, якщо так, то яким чином (підчистка, дописка, правлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту.
Згідно висновку експерта № 526 від 27 листопада 2018 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 12017150210000546 та оглянутий під час розгляду справи вбачається, що в місці розміщення рукописного цифрового запису «258» у стовбці «разом» на сторінці №7 у записі №40 Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету ради народних депутатів району за 1990 рік - були внесені зміни в первинні записи шляхом механічного видалення їх штрихів (підчистки) з подальшим виконанням запису «258». Встановити первинні записи - не виявилось можливим з причин, зазначених у дослідницькій частині. В місці розміщення рукописного запису « ОСОБА_7 », розташованого між записами « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 » у стовбці «Прізвище, ім`я, по батькові громадян, найменування підприємств, установ, організацій, або їх представників, для яких вчинено нотаріальну дію, їх адресу» на сторінці №7 у записі №40 Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету ради народних депутатів району за 1990 рік - буди внесені зміни в первинні записи шляхом механічного видалення їх штрихів (підчистки) з подальшим виконанням нового запису « ОСОБА_7 ». Встановити первинні записи - не виявилось можливим з причин, зазначених у дослідницькій частині (а.с.4-8).
Отже, встановлене свідчить про те, що запис про реєстрацію від 09 червня 1990 року за №40 вчинений на сторінці №7 Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету народних депутатів району за 1990 рік має підчистки в цифровому запису та імені « ОСОБА_7 ».
До того ж, як вказано вище дата вчинення нотаріальної дії - спірного договору купівлі-продажу житлового будинку зазначена 15 червня 1990 року, а дата запису про реєстрацію - 09 червня 1990 року.
Будь-які застереження за підписом службової особи Прибузької сільської ради Доманівського району, Миколаївської області щодо виправлень у Журналі для реєстрації нотаріальних дій , як того вимагає Інструкція, відсутні. 
З копії постанови про закриття кримінального провадження №12014150210000408 від 30 січня 2015 року вбачається, що в записі щодо нотаріальної дії №40 в графі «ПІП» було встановлено ім`я особи, до якої здійснено нотаріальні дії, а саме зазначено ім`я « ОСОБА_7 ». В наступній графі даного документа, що посвідчують особу, встановлено паспортні дані особи яка зазначена в попередній графі, а саме ОСОБА_5 , отже паспортні дані не співпадають з паспортними даними особи, відносно якої здійснено нотаріальну дію (а.с.53-56).
Усі ці порушення свідчать про невідповідність реєстрації спірного договору Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, що відповідно до ст. 48 ЦК УРСР є наслідком визнання угоди недійсною.
На зазначене суд належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визнання спірного договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним та його реєстрації, пославшись при цьому на те, що реєстрація договору, яка була скріплена печаткою сільської ради та проставлені підписи сторін, а відтак не вплинуло на волевиявлення продавця. 
Між тим, як було встановлено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12 січня 2017 року залишеним без змін Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгялду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року, що волевиявлення позивачки не відповідало внутрішній волі й не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором купівлі-продажу (а.с.16-19, 43-44).
З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими, а відтак позов підлягає задоволенню. 
Що стосується строку позовної давності, то колегія виходить з наступного.
У роз`ясненнях, що містяться в п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. 
Відповідно до ст. ст. 71,75 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. 
Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 76 ЦК УРСР).
Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушено право підлягає захисту (ст. 80 ЦК УРСР).
З матеріалів справи вбачається і на це посилається позивачка про наявність підчисток в тексті реєстрації спірного договору купівлі-продажу достеменно стало відомо з висновку судово-технічної експертизи від 27 листопада 2018 року, проведеної в рамках кримінального провадження, з позовом до суду ОСОБА_3 звернулась 23 вересня 2019 року, тобто в межах строку позовної давності.
Посилання відповідача на те, що позивачка пропустила строк для захисту своїх прав, оскільки про наявність виправлень у журналі реєстрації нотаріальних дій їй було відомо ще у 2014 році не можуть бути прийняті, з огляду на те, що наявність саме підчисток у Журналі реєстрації встановлено висновком експерта від 27 листопада 2018 року. 
За таких обставин, рішення суду на підставі п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення позову, яким слід визнати недійсними договір купівлі-продажу та реєстрацію житлового будинку АДРЕСА_1 від 15 червня 1990 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений Галушко Л.В. заступником голови Прибузької сільської ради Доманівського району, Миколаївської області, зареєстрований 09 червня 1990 року в реєстре за №40.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн. ( 768,40 грн. – за подання позову + 1 152,60 грн. – за подання апеляційної скарги). 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів 

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3  задовольнити. 
Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання недійсною його реєстрацію задовольнити.
Визнати недійсними договір купівлі-продажу та реєстрацію житлового будинку АДРЕСА_1 від 15 червня 1990 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений Галушко Л.В. заступником голови Прибузької сільської ради Доманівського району, Миколаївської області, зареєстрований 09 червня 1990 року в реєстре за №40.
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 921 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І.Темнікова 

Повний текст постанови складено 02 грудня 2020 року.