Ухвала
13 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 766/1897/16-ц
провадження № 61-16267ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень 
управління забезпечення виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 
на постанову Херсонського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсоні Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, управління Державної казначейської служби у м. Херсоні, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство проектно-будівельна фірма «Херсонбуд», про стягнення грошових коштів, сплачених за недійсним правочином,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, 
в якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства 
«Марфін Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», та відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області солідарно на користь ОСОБА_1 грошові кошти за недійсним правочином у розмірі 240 542 грн.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 240 542 грн.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року
апеляційну скаргу Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2019 року скасовано.
Позов ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено частково.
Стягнуто з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції 
у Херсонській області на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 
240 542 грн.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
04 листопада 2020 року до Верховного Суду відділ примусового виконання рішень управління забезпечення виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 
подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Херсонського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року, посилаючись на те, що постанова суду апеляційної інстанції на адресу відділу не надходила, що підтверджується журналом обліку вхідної кореспонденції.
Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною, 
строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, 
оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб, а судові рішення у цій категорії справ не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що касаційне провадження здійснюється після розгляду справи судом першої інстанції, 
а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, 
яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Ціна позову у цій справі становить 240 542 грн, тобто суму, яка станом 
на 01 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, 
які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Враховуючи доводи касаційної скарги, які зводяться 
до необхідності стягнення спірної суми з іншого відділу державної виконавчої служби в межах одного управління Міністерства юстиції, обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, 
що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом 
у цій справі не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки відділ примусового виконання рішень управління забезпечення виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав касаційну скаргу на судове рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання відділу примусового виконання рішень управління забезпечення виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року задовольнити.
Поновити відділу примусового виконання рішень управління забезпечення виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) строк на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління забезпечення виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на постанову Херсонського апеляційного суду 
від 05 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсоні Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, управління Державної казначейської служби у м. Херсоні, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство проектно-будівельна фірма «Херсонбуд», про стягнення грошових коштів, сплачених за недійсним правочином, - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович