УХВАЛА
 
20 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 645/2874/18
провадження № 51–5073 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі: 
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 липня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Захисник звернулась з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаного судового рішення в касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 26 жовтня 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. У цьому рішенні також було зазначено у чому саме полягали допущені недоліки скарги та роз`яснено, що в разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник повторно звернулася до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК знову не дотримано. 
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Вказані законодавчі положення залишено поза увагою. 
Як убачається зі змісту нової скарги, у ній захисник заперечуючи правомірність притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 301 та ч. 3 ст. 301 Кримінального кодексу України, не наводить обґрунтування заявленої вимоги про скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК ухвали суду апеляційної інстанції і призначення нового розгляду в цьому суді з огляду на положення статей 84, 91, 94, 404, 405, 407, 412, 419 вказаного Кодексу в їх взаємозв`язку, з урахуванням фактів, установлених у кримінальному провадженні.
Водночас, стверджуючи про підбурювання до вчинення злочину, сторона захисту викладає власну версію подій, відмінну від установлених обставин справи. При цьому не зазначає аргументів, які би ставили під сумнів висновки апеляційного суду про справедливість засудження ОСОБА_5 й указували, що свідки створили злочинний намір, якого у неї не було.
Крім того, захисник посилається на неповноту судового розгляду, вважає неправильним (недостовірним) експертне дослідження, що відповідно до правил ч. 1 ст. 433 КПК не належить до предмета перевірки в порядку касаційної процедури.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК особі, яка її подала.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 липня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                              ОСОБА_3