Справа № 456/3536/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т. 
Провадження № 22-ц/811/1440/20                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.
секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши у у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у травні 2018 року ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року у справі № 456/3536/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 проценти за позикою в сумі 3012,28 грн. та інфляційні втрати в сумі 8164,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 487,20 грн. Стверджує, що підставою для прийняття даного рішення було заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, який стягнуто з ОСОБА_3 21 420,00 грн. заборгованості за договором позики та 822,47 грн. процентів. Постановою старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 15 липня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 456/3536/15-ц, виданого 05 липня 2016 року про стягнення 11 176,68 грн. боргу. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2016 року заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2015 року скасовано. Зазначає, що у відповідь на адвокатський запит 08 квітня 2018 року отримано відповідь, що постановою старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08 вересня 2016 року виконавче провадження закінчено з підстав скасування заочного рішення суду. Вважає, що за таких обставин рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року не може залишатися в силі і підлягає скасуванню. З наведених підстав просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року у справі № 456/3536/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2020 року, з врахуванням ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2020 року, заяву ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , про перегляд за ново виявленими обставинами рішення суду від 18 квітня 2016 року задоволено.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості – скасовано. 
Заочне рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт стверджує, що представник відповідача звернувся із заявою про перегляд про перегляд рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами лише в 2018 році із значним пропуском строку для звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, який сплив, на думку апелянта 30 липня 2016 року, проте з клопотанням про поновлення процесуального строку до суду не звертався, відтак суд безпідставно відкрив провадження у даній справі. Зазначає, що скасування заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2015 року жодним чином не спростовує наявності основного боргу у відповідача, на підставі якого нараховувалися проценти та інфляційні втрати, який підтверджується розпискою. Звертає увагу, що в подальшому рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 31 травня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь основний борг за розпискою від 17 квітня 2014 року у сумі 21 420,00 грн. Зазначає, що за користування коштами відповідач повинна сплатити їй відсотки та інфляційні втрати за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Вважає, що висновки суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог і відсутність у позивача права на стягнення відсотків та інфляційних втрат не відповідають обставинам справи, оскільки факт підтвердження отримання позики відповідачем у розмірі 21 400 грн. підтверджується борговою розпискою. З наведених підстав просить заочне рішення суду скасувати та залишити в силі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року у справі № 456/3536/15-ц. 
21 грудня 2020 року представник ОСОБА_3 – ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні в Стрийському міськрайонному суді Львівської області, що свідчить про те, що йому відомо про дату та час розгляду справи.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.
Враховуючи, що причиною неявки представника  ОСОБА_3  – ОСОБА_2  є надання переваги участі у розгляді іншої справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.  
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Задовольняючи заяву  ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Стрийського міськрайонного судуЛьвівської області від 18 квітня 2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений факт відсутності підстав для задоволення позову, оскільки заочне рішення суду, яке було підставою для задоволення позову, скасовано. 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за позикою в сумі 21 420 грн. та проценти в сумі 822,47 грн., а всього 22 242 грн.
На виконання заочного рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2015 року 17 червня 2015 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист № 456/541/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за позикою в сумі 21 420 грн. та проценти в сумі 822,47 грн., а всього 22 242 грн.
Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції від 16 липня 2015 року відкрито виконавче провадження № 48138140 з виконання вищезазначеного виконавчого листа.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 проценти за позикою в сумі 3012,28 грн. та інфляційні втрати в сумі 8164,40 грн.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2016 року заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2015 року скасовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною другою ст. 423 ЦПК України передбачено, що  підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
З резолютивної частини оскаржуваного заочного рішення суду вбачається, що заяву ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 18 квітня 2016 року - задоволено. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості – скасовано.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.
Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції задовольнив заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасував рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, однак в порушення вимог п.2 ч.3 ст. 429 ЦПК України не вирішив питання про ухвалення судового рішення щодо позовних вимог.
При вирішенні заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, суд, з урахуванням змісту статті 423 ЦПК України, повинен перевірити наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Лише при перегляді рішення у випадку його скасування за нововиявленими обставинами, суд зобов`язаний дати оцінку цим обставинам на наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, вирішити спір по суті.
Апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо перегляду за нововиялвеними обставинами судових рішень, ухвалених судами першої інстанції.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 755/21917/14-ц (провадження № 61-24916св18), від 27 березня 2019 року у справі № 761/22804/15-ц (провадження № 61-2584св18), від 03 липня 2019 року у справі № 200/9663/16-ц (провадження № 61-40582св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 2610/12441/2012 (провадження № 17970св18), від 18 грудня 2019 року № справі № 359/4291/16-ц (провадження № 61-5761св19).
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 6 ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.
Тлумачення даних вимог закону свідчить, що апеляційний суд після скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення має перевірити його законність по суті та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень ст. 374 ЦПК України.
Тому повноважень скасовувати таке рішення і ухвалювати процесуальне рішення з приводу розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами, тобто розглядати по суті заяву про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, апеляційний суд не вправі, так як це є правом суду, судове рішення якого переглядається, а тому справа підлягає направленню до продовження розгляду до суду першої інстанції.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки оскаржуване рішення постановлене в результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2020 року – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 31.12.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П. 

Цяцяк Р.П.