ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4446/20 Справа № 175/70/14-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Борисов С.А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,
за участю секретаря - Мамедової О.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –
ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 17 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DNK0A800001417, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 6361,51 доларів США строком до 16 січня 2013 року. В порушення взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_1 не виконала умов кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 23 грудня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 18 170,24 доларів США, яка склалась з наступного: 3 973,17 доларів США - заборгованість за кредитом, 915,04 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 641,31 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 1 0743,67 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, а також штрафи відповідно до договору : 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 863,76 доларів США - штраф (процентна складова).
Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 170,24 доларів США, що еквівалентно 145 180,21 грн та судові витрати.
Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитно-заставним договором №DNK0A800001417 від 17 січня 2008 року в розмірі 18 170,24 доларів США, що еквівалентно 145 180,21 грн, а також судовий збір у розмірі 1 451,80 грн.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23 грудня 2014 року по цивільній справі № 175/70/14 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року скасовано. У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задоволена частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 травня 2019 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду – скасувати, з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору №DNK0A800001417 від 17.01.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 6361,51 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9% на рік з кінцевим терміном повернення 16.01.2013 року. 
Предметом застави у вищевказаному договорі є транспортний засіб: легковий автомобіль марки - DAEWOO LANOS, 2005 року випуску, номер кузову - НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1,5 куб.см., державний номерний знак — НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконала, у зв`язку з чим, станом на 23.12.2013 року має заборгованість у розмірі 18 170,24 доларів США, що еквівалентно 145 180,21 грн., яка складається з:
- заборгованості за сумою кредиту: 3975,17 доларів США;
- заборгованості за відсотками: 915,04 доларів США;
- заборгованості по комісії: 1641,31 доларів США;
- заборгованості по пені: 10743,67 доларів США, а також штрафів відповідно до умов кредитно-заставного договору:
- штраф (фіксована частина): 31,29 доларів США;
- штраф (процентна складова): 863,76 доларів США.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що боржник не виконував взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення сум кредиту, у зв`язку із чим наявні підстави для стягнення заборгованість на користь позивача. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.
Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як було встановлено судом першої інстанції, відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № DNK0A800001417 від 17 січня 2008 року ОСОБА_1 отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 6361,51 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9% на рік з кінцевим терміном повернення 16 січня 2013 року.
Предметом застави у вищевказаному договорі є транспортний засіб: легковий автомобіль марки - DAEWOO LANOS, 2005 року випуску, номер кузову - НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1,5 куб.см., державний номерний знак — НОМЕР_2 .
Верховний Суд в своїй Постанові від 29 січня 2020 року посилався на те, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2012 року передано в заклад Приватбанку шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне їй на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий, № кузова/шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNК0А800001417 від 17 січня 2008 року в сумі 5811,90 доларів США, що в еквіваленті становить 44 751,62 грн., звернуто стягнення на автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий, №кузова/шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ЗАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року доповнено рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2012 року по цивільній справі за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення. Резолютивна частина рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2012 року викладена у такій редакції: «Позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити. Передати в заклад ПриватБанку шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне їй на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіль «DAEWOO» модель «ЛАНОС» 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі НОМЕР_1 . В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNK0A800001417 від 17 січня 2008 року в сумі 5 811,90 доларів США, що в еквіваленті становить 44 751,62 гривень (з яких 5 332 доларів США - заборгованість за кредитом, що в еквіваленті становить 41 056,40 гривень; 91,81 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, що в еквіваленті становить 706,94 гривень; 76,34 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, що в еквіваленті становить 587,82 гривень; 4,07 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що в еквіваленті становить 31,34 гривень; 32,47 доларів США - штраф фіксована частина відповідно до умов Кредитного договору №DNK0A800001417 від 17 січня 2008 року, що в еквіваленті становить 250,02 гривень; 275,21 доларів США - штраф процентна складова відповідно до умов Кредитного договору №DNK0A800001417 від 17 січня 2008 року, що в еквіваленті становить 2119,12 гривень) звернути стягнення на автомобіль «DAEWOO» модель «ЛАНОС» 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі НОМЕР_1 шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ЗАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2014 року заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2012 року та додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року залишено без змін.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Верховний Суд в своїй Постанові від 29 січня 2020 року посилався на те, що суд апеляційної інстанції, посилаючись на те, що дострокове стягнення кредиту змінює строк кредитного договору, на зазначені вимоги закону та обставини справи не звернув уваги, не встановив коли настав строк виконання основного зобов`язання; не з`ясував за який період нарахована заборгованість; не врахував, що після настання строку виконання договору кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України; не перевірив та не встановив за який період нараховані відсотки за кредитним договором; не звернув уваги та не дав належної оцінки інформації, викладеній в довідці від 07 липня 2014 року № Э.DD.0.0.0.0/2-6255 стосовно реалізації заставного майна (т. 1 арк. 97) та виписки з рахунку відповідача за період з 17 січня 2008 року по 14 травня 2014 року (т. 1 арк. 81-82) та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
З метою об`єктивності розгляду справи, з`ясування всіх обставин у справі та перевірки доводів апеляційної скарги, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.07.2020 року витребувано у АТ КБ "ПриватБанк", з урахуванням рекомендацій Постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року, наступні докази:
       - детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №DNK0A800001417 від 17 січня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк"(на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 , з урахуванням зміни строку дії кредитного договору, а також надати інформацію за який період нарахована ця заборгованість;
       - розрахунок нарахованих відсотків за кредитним договором №DNK0A800001417 від 17 січня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 ;
- надати пояснення щодо інформації, викладеній в довідці від 07 липня 2014 року № Э.DD.0.0.0.0/2-6255 стосовно реалізації заставного майна та виписки з рахунку відповідача за період з 17 січня 2008 року по 14 травня 2014 року з урахуванням коштів, отриманих з реалізації заставного майна.ніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" надав розрахунок заборгованості за кредитним договором № DNP0AN02004247 від 22 серпня 2008 року, згідно якого заборгованість за вказаним договором станом на 21 серпня 2015 р. складає 9186,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 серпня 2015 р. становить 202391,27 грн., та який складається з: 3861,46 доларів США, що за курсом НБУ складає 85 070,93 грн. - заборгованість за кредитом; 816,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 17977,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 218,92 доларів США, що за курсом НБУ складає 4822,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3852,91 доларів США, що за курсом НБУ складає 84882,57 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 437,46 доларів США, що за курсом НБУ складає 9637,68 грн. - штраф (відсоток від суми заборгованості).
11 вересня 2020 року на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" надав деталізований розрахунок заборгованості станом на 23.12.2013 рік, розрахунок заборгованості станом на 2012рік (розрахунок станом на час звернення з позовом про звернення стягнення).
Крім того, Банк вказав, що заборгованість за відсотками в розмірі 915.04 Долар США нараховано в період з 17.02.2008 по 23.12.2013 рік. В період з 21.03.2012 по 23.12.2013р. сума нарахованих відсотків складає 54.88 Долар США.
Відповідно до п. 13.10 кредитного договору № DNKOA800001417 сторонами було узгоджено нарахування неустойки за цим договором, яке здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно бути виконано відповідною стороною. Сплата неустойки здійснюється в гривнях. У випадку якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.
Згідно п.13.11 Сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойкою тривалістю у 5 років.
       Щодо надання пояснень і інформації, викладеної в довідці від 07.07.2014 року стосовно реалізації заставного майна та виписки з рахунку відповідача за період з 17 січня 2008 р. по 14 травня 2014 року, Банк зазначив наступне.
       05.09.2013 року Банком було реалізовано заставне майно ОСОБА_1 , а саме автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску: 2005, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № а/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 за 2627.30 Долар США. 
       Визначена сума від реалізації заставного майна була розподілена наступним чином:
       - 1645.27 дол. США направлено на погашення тіла кредиту;
       - 982,03 дол. США направлено на погашення пені.
       За фактом розподілення грошових коштів від реалізації заставного майна залишок непогашеної заборгованості станом на 05.09.2013 рік складає:
       3975,17 - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
       915,04 - загальний залишок заборгованості за процентами;
       1641,31 - заборгованість з комісії;
       9675,76 - заборгованість з пені.
       Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNK0A800001417, станом на 23.12.2013 рік, заборгованість за договором складає 17275,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2013 р. становить 138080,59 грн., та яка складається з: 3975,17 доларів США, що за курсом НБУ складає 31773,53 грн. - заборгованість за кредитом; 915,04 доларів США, що за курсом НБУ складає 7313,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1641,31 доларів США, що за курсом НБУ складає 13118,99 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 10743,67 доларів США, що за курсом НБУ складає 85874,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач належним чином їх не виконувала, у зв`язку з чим і виникла вищевказана заборгованість, яку необхідно стягнути.
При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка викладена у Постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року у справі N 6-100цс14, у якій зазначено, що відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 5 статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, а ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, колегія суддів вважає за можливе зменшити суму пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором до 3000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2013 р. складає 23979,00 грн.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ “ПриватБанк”, з урахуванням зменшеної суми пені, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитно-заставним договором № DNK0A800001417 від 17 січня 2008 року у розмірі 9531,52 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2013 р. становить 76 185,44 грн., та яка складається з: 3975,17 доларів США, що за курсом НБУ складає 31773,53 грн. - заборгованість за кредитом; 915,04 доларів США, що за курсом НБУ складає 7313,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1641,31 доларів США, що за курсом НБУ складає 13118,99 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3000,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 23979,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2354 грн. 12 коп.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   – задовольнити частково.
Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року – скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитно-заставним договором № DNK0A800001417 від 17 січня 2008 року у розмірі 9531,52 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2013 р. становить 76 185,44 грн., та яка складається з: 3975,17 доларів США, що за курсом НБУ складає 31773,53 грн. - заборгованість за кредитом; 915,04 доларів США, що за курсом НБУ складає 7313,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1641,31 доларів США, що за курсом НБУ складає 13118,99 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3000,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 23979,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку “ПриватБанк” судовий збір в розмірі 2354 грн. 12 коп.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                                 В.С. Городнича 
Судді:                                                                         О.П. Варенко
                                                                        О.В. Лаченкова