ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2020 року                                                                                      Справа № 924/230/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

секретар судового засідання Пацьола О.О.
за участю представників сторін:
позивача: представник не з`явився  
відповідача: представник не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.07.20р. (ухваленого суддею Кочергіна В.О. повний текст складено 13.07.20) у справі № 924/230/20
за позовом Нетішинської міської ради Хмельницької області
до Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС"
про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю у сумі 292019 грн. 92 коп.
ВСТАНОВИВ:

Нетішинська міська рада (надалі - позивач) звернулась в Господарський суд Хмельницької області з позовом до ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» (надалі - відповідач) про стягнення 292019,92 грн. безпідставно збережених коштів. 
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.07.20 року у справі № 924/230/20 позов задоволено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою ПАТ "УБ ХАЕС" у період з 02.11.2017р. по 31.12.2019р., зокрема укладення відповідного договору оренди з Нетішинською міськрадою та державної реєстрації такого права, отже, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.
Таким чином, ПАТ "УБ ХАЕС" у період з 02.11.2017 по 31.12.2019р. не сплачувало за користування спірною земельною ділянкою по вул. Промислова, у м. Нетішин плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. Внаслідок чого зберегло за рахунок позивача, як власника земельної ділянки за вказаною адресою, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.
Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми, суд першої інстанції визнав його правомірним, оскільки розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з боку відповідача, становить 292019,92грн. виходячи з розміру орендної плати за землю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.07.20 року та закрити провадження у даній справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що спір у даній справі виник у зв`язку з виконанням Нетишинською міською радою повноважень (стосовно земель територіальної громади) під час здійснення публічно-владних управлінських функцій в межах своєї компетенції, тому такий спір публічно-правовим спором та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
Звертає увагу на те, що у справі відсутні докази державної реєстрації права власності земельної ділянки кадастровий № 6810500000:02:007:0260 площею 1,5646 га за Нетішинською міською радою (позивачем), тобто докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкт цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, тому земельну ділянку не можна вважати сформованим об`єктом цивільних прав.
Стверджує, що відповідач не використовує земельну ділянку площею 1,5646 га.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Зокрема, зазначив, що з урахуванням характеру спірних правовідносин підстав позову та суб`єктного складу учасників справи даний спір належить до юрисдикції господарських судів, оскільки пов`язаний із захистом прав власника земельної ділянки зокрема в частині безоплатного її використання відповідачем без правовстановлюючих документів.
Стверджує, що відповідач безпідставно зберігає у себе кошти в сумі 292019,92 грн. за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Просить розглнути апеляційну скаргу без представника міської ради.

В судове засідання представники сторін не з`явились.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої   статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя   статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника сторін, оскільки останні не скористались   своїми правами, передбаченими   статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення слід залишити без змін,   виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи,   рішенням Нетішинської міської ради від 28.04.2009р. №24 "Про затвердження документації із землеустрою та надання суб`єктам господарювання земельних ділянок в оренду" ВАТ "УБ ХАЕС" передано із земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення земельну ділянку, площею 1,5646 га, розташовану на вул. Промисловій в м. Нетішин, в оренду терміном на 5 років, до   02.12.2015р.
На підставі вищевказаного рішення, 03.12.2010р. між Нетішинською міською радою та ВАТ "УБ ХАЕС" укладено договір оренди земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста №266.
Відповідно до п. 1.1 Договору,  орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться у м. Нетішині на вул. Промисловій, загальною площею 1,5646 гектарів, строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до п. п. 4.1 Договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі, що становить 4667грн. 59коп. у місяць шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця, відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прийнятий для розрахунку розміру орендної плати-3%.
Відповідно до п.п. 7.1 Договору, після припинення дії Договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку протягом п`яти робочих днів у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Договір оренди підписаний сторонами, скріплений відтиском печаток та зареєстрований у Нетішинському міському відділі Хмельницької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі вчинено запис від 03.12.2010 року за №041074500266.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав, а відповідач прийняв земельну ділянку у м. Нетішині на вул. Промисловій, загальною площею 1,5646 гектарів, що підтверджується актом приймання-передачі об`єкта оренди.
Рішенням Нетішинської міської ради від 10.07.2013р. №45/984 вирішено, в тому числі, затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Нетішин; увести в дію затверджену нормативну грошову оцінку земель міста Нетішин від 01.01.2014р.
Рішенням Нетішинської міської ради від 27.01.2015 року №68/1623 "Про внесення змін до рішення восьмої сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 31 березня 2011 року №/157 "Про розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності у межах міста Нетішина" у додатку визначено плату за 1 кв.м. орендованої земельної ділянки в рік (% до грошової оцінки), який становить для земель промисловості, транспорту, зв`язку (в тому числі для будівництва та обслуговування адміністративних будівель, основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд виробничого призначення) - 3%.
Листом від 23.02.2016р. №1202/61 ПАТ "УБ ХАЕС" повідомив позивача про розірвання договору оренди №26 у зв`язку з закінченням строку на який його було укладено. 
Листом № 38/01-12-4538/2016 від 22.11.2016р. та листом № 33/01-08-2167/2019 від 03.07.19 р. позивачем звернувся до ПАТ "УБ ХАЕС" з пропозицією про термінове звернення з заявою про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста. До листів додано примірник тексту Додаткової угоди про поновлення дії Договору оренди земельної ділянки.
Вказані листи залишені відповідачем без відповіді та належного реагування. 
У зв`язку з невиконанням (недотриманням) землекористувачем вимог земельного законодавства та використанням відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, представниками виконавчого комітету Нетішинської міської ради проведено неодноразові обстеження земельної ділянки, яка знаходиться у м. Нетішин, Хмельницької області, вул. Промислова, площею 1,5646 га.
Так, представниками виконавчого комітету Нетішинської міської ради проведено обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16г, кадастровий номер земельної ділянки 6810500000:02:007:0260, площею 1,5646га. 
За наслідками перевірки позивачем складено акт обстеження земельної ділянки №77/2019 від 24.09.2019р., з якого вбачається, що на земельній ділянці площею 1,5646 га розміщена двоповерхова будівля арматурної майстерні площею 1999,8кв.м., майданчик з твердим покриттям та ведеться господарська діяльність. 
Згідно виписки з інвентаризаційної справи, власником будівлі арматурної майстерні за адресою м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16г, площею 1999,8 кв.м. є ПАТ "УБ "ХАЕС", підстава виникнення права власності - витяг про державну реєстрацію прав від 29.07.2011р.
В матеріалах справи міститься довідка відділу міськрайонного управління у Славутському районі ГУ Держагеокадастру   у Хмельницькій області, відповідно до якої нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, площею 1,5646, по вул. Промислова, становила у 2018р. - 4498381грн. 46коп.
Відповідно до Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (6810500000:02:007:0260) від 22.08.2017р. та від 09.08.2019р. земельна ділянка розташована за адресою: м. Нетішин, вул. Промислова, загальною площею земель - 15646 кв.м. нормативно-грошова оцінка земельної ділянки   становить 4498381грн. 46коп.
Листом від 27.11.2019р. Головне управлінням ДФС у Хмельницькій області повідомлено, що згідно податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017-2019роки земельна ділянка з кадастровим номером 6810500000:02:007:0260 не декларувалась.
17.12.2019р. позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій вимагав сплатити суму безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою комунальної власності площею 1,5646га, що становить 292019грн. 92коп. 
Вказана претензія отримана відповідачем 18.12.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскальним чеком від 17.12.2019р.
Крім цього, позивачем ініційовано проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства відповідно до   Закону України "Про державний контроль за використанням і охороною земель", за результатами проведення якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 17.12.2019р. №629-Дк/938/АП/09/01/-19 та видано припис щодо усунення виявлених порушень від 20.12.2019р. №629-Дк/0284Пр/03/01/-19, згідно якого відповідачу встановлено 30-ти денний термін для усунення виявлених порушень.
Вищевказана претензія та припис залишені відповідачем без відповіді та задоволення.
Враховуючи, що відповідачем не сплачено 292019грн. 92коп. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Господарським судом установлено, що відповідач користується земельною ділянкою у м. Нетішин, вул. Промислова, загальною площею земель - 15646 кв.м. без виникнення права власності, користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст.   125,   126 Земельного Кодексу України.
Аналізуючи встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.
Відповідно до положень   ст. 80 Земельного кодексу України   суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
У відповідності до статей   122,   123,   124 Земельного кодексу України   міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними   статтею 122 цього Кодексу   шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.
Частина перша   статті 93 Земельного кодексу України   встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої   статті 96 Земельного кодексу України).
В силу   статті 125 Земельного кодексу України   право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
В силу   статті 206 Земельного кодексу України   використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт   14.1.147   пункту   14.1   статті   14 Податкового кодексу України   в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти   14.1.72,   14.1.136   пункту   14.1   статті   14 ПК України   у вказаній редакції).
З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".
Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт   14.1.72   пункту   14.1   статті   14 ПК України).
Відповідно до частини другої   статті 152 Земельного кодексу України   власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
Відповідно до частин першої та другої   статті 1212 Цивільного кодексу України   особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення   глави 83 Цивільного кодексу України   застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна - будівлі арматурної майстерні, що розташована на земельній ділянці площею 1999,8 кв.м., по  вул. Промислова, 1/16г у м. Нетішин, безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей   1212, 1214 Цивільного кодексу України   за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій це нерухоме майно розміщено.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.09.2019р. №181158550 ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" є власником двоповерхової будівля арматурної майстерні площею 1999,8кв.м., розміщеної в м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16г, дата реєстрації права власності 07.11.2014р.
Згідно виписки з інвентаризаційної справи, власником будівлі арматурної майстерні за адресою м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16г, площею 1999,8 кв.м. зазначено ПАТ "УБ "ХАЕС", підстава виникнення права власності - витяг про державну реєстрацію прав від 29.07.2011р.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.12.2019р. власником земельної ділянки, кадастровий номер 6810500000:02:007:0260, площею 1,5646га, є територіальна громада м. Нетішин, в особі Нетішинської міської ради, дата державної реєстрації права власності - 07.11.2014р., опис об`єкта на земельній ділянці розміщена арматурна майстерня з навісом площею 1872кв.м. і майданчик з твердим покриття площею 6601кв.м.
Враховуючи вимоги ст. 791 ЗК України, суд звертає увагу на те, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.
А відтак, доводи відповідача в апеляційній скарзі про відсутність доказів реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,5646 га за позивачем та про те, що вказана земельна ділянка є несформованою, суд вважає безпідставними.
Доводи відповідача про те, що він не використовує земельну ділянку площею 1,5646 га , а лише користується землею під будівлею є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Відповідачем самостійно визначено її розмір у процесі оформлення у 2010 році договору оренди землі, замовлено технічну документацію, погоджено межі даної земельної ділянки, що підтверджується наявними у справі доказами.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем в ході її розгляду, що відповідач є власником об`єкту нерухомості, розташованого на спірній земельній ділянці. Після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки 6810500000:02:007:0260, площею 1,5646га, відповідач не поновив договір оренди.
Також, в силу ст. ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Однак, відповідач не вчинив визначених законом дій щодо належного оформлення та державної реєстрації права на землю, що є підставою для застосування ст. 1212 ЦК України.
Матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою ПАТ "УБ ХАЕС" у період з 02.11.2017р. по 31.12.2019р., зокрема укладення відповідного договору оренди з Нетішинською міськрадою та державної реєстрації такого права, отже, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем в ході її розгляду, ПАТ "УБ ХАЕС" у період з 02.11.2017 по 31.12.2019р. не сплачено за користування земельною ділянкою плата у встановленому розмірі.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належні йому кошти від орендної плати.
З огляду на викладене ПАТ "УБ ХАЕС", як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Визначаючи розмір орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, колегія суддів враховує наступне.
Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту   288.5   статті   288 ПК України   (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17).
Відповідно до частини 2 статті   20   та частини 3 статті   23 Закону України "Про оцінку земель"   дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до п. п. 4.1 Договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі, що становить відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прийнятий для розрахунку розміру орендної плати-3%.
Рішенням Нетішинської міської ради від 10.07.2013р. №45/984 вирішено, в тому числі, затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Нетішин; увести в дію затверджену нормативну грошову оцінку земель міста Нетішин від 01.01.2014р.
В матеріалах справи міститься довідка відділу міськрайонного управління у Славутському районі ГУ Держагеокадастру   у Хмельницькій області, відповідно до якої, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, площею 1,5646, по вул. Промислова, становила у 2018р. - 4498381грн. 46коп.
Відповідно до Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (6810500000:02:007:0260) від 22.08.2017р. та від 09.08.2019р. земельна ділянка розташована за адресою: м. Нетішин, вул. Промислова, загальною площею земель - 15646 кв.м. нормативно-грошова оцінка земельної ділянки   становить 4498381грн. 46 коп.
Враховуючи наведене, суд погоджується з розрахунком позивача, що загальна сума недоотриманого позивачем доходу через використання земельної ділянки за період з 02.11.2017 р. по 31.12.2019р. становить 292019,92грн. 

Щодо поданої до господарського суду Хмельницької області заяви відповідачем про застосування позовної давності до вимог в частині стягнення безпідставно збережених коштів за період з 02.11.2017 р. по 31.12.2019р., суд апеляційної інстанції зазначає на ступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за період 02.11.2017 р. по 31.12.2019р. становить 292019,92грн. При цьому, згідно штемпеля поштового відділення зв`язку Укрпошти позовну заяву з доданими документами здано для відправлення господарському суду Хмельницької області та відповідачу 02.03.2019р.
А відтак, суд дійшов висновку, що позивачем пред`явлено позов в межах строків позовної давності, тому заява відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Щодо доводів відповідача стосовно про закриття провадження у справі №924/230/20, оскільки спір підлягає розгляду в порядку адміністративного провадження, як такий, що має публічно-правовий характер, апеляційний суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 55 Конституції України передбачено право кожного звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, в тому числі справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Враховуючи, що у даному випадку спір стосується права власності земельної ділянки, зокрема в частині його реалізації власником (міською радою) у зв`язку з безоплатним її використання, та з огляду на суб`єктний склад учасників провадження (міська рада виступає не як орган владних повноважень, а як власник земельної ділянки), справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки виникає спір про право цивільне.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
Відповідно до ст.. 129 ГПК України, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                     
УХВАЛИВ:

          Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.07.20р.  у справі № 924/230/20 залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.07.20р.  у справі № 924/230/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №924/230/20 повернути  Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "02" листопада 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Бучинська Г.Б. 

        Суддя                                                                                              Василишин А.Р.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.