ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9331/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Балась Т.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 листопада 2020 року                                                                                     м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                    - Єгорової Н.М.,
суддів                              - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,
при секретарі                              - Казюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" про застосування заходів реагування,-
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс", в якому просить суд:
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень консьєржа (вахтера) та цокольних приміщень в житловому будинку Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" (місце знаходження юридичної особи: вул. Єлизавети Чавдар, буд. З, м. Київ, 02140), код ЄДРПОУ: 32912720, який здійснює господарську діяльність за адресою: проспекту М.Бажана, 10 у Дарницькому районі м. Києва - до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити та двері приміщень консьєржа (вахтера), цокольних приміщень;
- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві;
- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень, за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було частково виконано вимоги контролюючого органу та усунуто виявлені порушення, окрім порушень пожежної безпеки, які не належать до компетенції ТОВ "Ковальська-Житлосервіс". Підкреслив, що захід реагування, який позивач просить суд застосувати до відповідача, не є співмірним з виявленими порушеннями.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої доводи обгрунтовує тим, що позивачем здійснено позаплановий захід, за результатами якого складено акт № 341 від 31 липня 2020 року про неусунення 23 порушень. Наголошує, що відповідачем усунено ряд порушень, що вказані в описі Акту № 837 від 27 грудня 2019 року. Зауважує, що доказом усунення виявлених порушень є складений органом контролю акт перевірки, а здійснення фото чи відеофіксації є допоміжним засобом документування.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обгрунтування своєї позиції вказує на те, що товариство не є власником/балансоутримувачем багатоквартирного будинку № 10 по проспекту Бажана у м. Києві та ніколи ним не було і не може бути. Зауважує, що повторна перевірка 31 липня 2020 року відбулася зранку, а до вечора частина порушень була усунута, про що товариством складено відповідні акти. Наголошує, що захід реагування, який позивач просить суд застосувати до відповідача не є співмірним з виявленими порушеннями. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що з 03 лютого 2020 року по 14 лютого 2020 року на підставі наказу Головного управління ДСНС України у м. Києві від 03 лютого 2020 року № 90, посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 03 лютого 2020 року № 1474 посадовими особами Головного управління було проведено позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
За результатами перевірки складений акт від 14 лютого 2020 року № 157 (далі - акт перевірки) у якому зафіксовані порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:
1) розділу III пункту 2.37 Правил пожежної безпеки в Україні (далі ППБУ): на шляхах евакуації (сходові клітини, коридори) житлового будинку допускається складування матеріальних цінностей, тощо;
2) розділу IV пункту 1.8 ППБУ: в приміщеннях консьєржа (вахтера) житлового будинку допускається улаштування та експлуатація тимчасових дільниць електромережі;
3) розділу III пункту 2.3 ППБУ: двері технічних приміщень житлового будинку не виконані протипожежними, з межею вогнестійкості EI 30 та сертифікатом відповідності до Національної системи сертифікації;
4) розділу IV пункту 1.20 ППБУ: не надано підтверджуючі документи, щодо проведення заміру опору ізоляції та перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання в житловому будинку;
5) розділу IV пункту 1.8 ППБУ: в житловому будинку допускається розміщення горючих матеріалів ближче одного метру до електроустаткування;
6) розділу V пункту 1.1 ППБУ: житловий будинок не обладнано системою автоматичної пожежної сигналізації;
7) розділу V пункту 1.1 ППБУ: житловий будинок не обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей;
8) розділу V пункту 1.1, п. 1.4 ППБУ: щит (пульт) ручного керування пристроями системи протидимного захисту не забезпечений інструкцією про порядок їх увімкнення до роботи;
9) розділу IV пункту 1.1 ППБУ: у каналах димовидалення житлового будинку прокладено слабострумові внутрішні електромережі (6-підїзд);
10) розділу V пункту 1.1, п. 1.4 ППБУ: для забезпечення утримання систем протипожежного захисту (далі-СПЗ) в технічно-справному стані не розроблені комплексні заходи щодо забезпечення утримання СПЗ відповідно до вимог технічного обслуговування (далі-ТО); 
- відповідно до вимог нормативних документів із питань утримання СПЗ не розроблені та не затверджені положення, інструкції та, інші документи; 
- не забезпечено дотримання вимог технічних регламентів; 
- не надсилаються повідомлення про спрацювання систем СПЗ або її вимкнення, а також про вжиті заходи із забезпечення пожежної безпеки об`єкта, який захищається;
11) розділу V пункту 1.1, п. 1.4 ППБУ: пристрої ручного пуску СПЗ не опломбовані та не захищені від несанкціонованого приведення у дію;
12) розділу V пункту 1.1, п. 1.4 ППБУ: допускається переведення системи димовидалення з автоматичного режиму на ручний;
13) розділу V пункту 1.1, п. 1.4 ППБУ: в місцях розміщення приладів СПЗ та вузлів керування СПЗ відсутні інструкції про порядок дій чергового персоналу у випадку появи сигналів про пожежу або несправність СПЗ;
14) розділу V пункту 1.1, п. 1.4 ППБУ: компоненти СПЗ не перевіряються на їх відповідність технічним умовам виробників і чинним нормативним документам;
15) розділу V пункту 1.1, п. 1.4 ППБУ: компоненти СПЗ не перевіряються на їх відповідність технічним умовам виробників і чинним нормативним документам;
16) розділу I п. 4 ППБУ: формування сигналу про пожежу на об`єднаний диспетчерський пульт та на опускання ліфтів у режимі "Пожежа" не здійснюється від приймально- контрольного приладу (Ліфти житлового будинку не працюють у режимі "Пожежа" у відповідності до п. 4.24. ДБН В.2.2-15- 2005 "Будинки і споруди. ЖИТЛОВІ БУДИНКИ. ОСНОВНІ ПОЛОЖЕННЯ) та п.11.3.5 ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";
17) розділу V пункту 1.1, п. 1.4 ППБУ: регламентні роботи з підтримання експлуатаційної придатності та планово-попереджувального ремонту не визначені на кожний вид системи;
18) розділу V пункту 1.1, п. 1.4 ППБУ: відсутні план-графіки технічного обстеження СПЗ;
19) розділу III п. 2.3 ППБУ: протипожежні двері у протипожежних перешкодах (тамбур-шлюз) утримуються у несправному стані (відсутні пристрої для само зачинення та ущільнювачі в притворах);
20) розділу V п. 3.10 ППБУ: у місцях загального користування житлового будинку не зазначено місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности";
21) розділу IV п. 1.6 ППБУ: з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в цокольних приміщеннях житлового будинку, у шафах пожежних кран - комплектів, тощо не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
22) розділу IV п. 1.21 ППБУ: не надано підтверджуючі документи проведення перевірки захисту будинку від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд" ( не надано підтверджуючі документи);
23) розділу III п. 1.12 ППБУ: на дверях технічних приміщень (вентиляційних камер, електрощитових, підвалу) не вказано місце зберігання ключів; 
24) розділу III п. 2.32 ППБУ: евакуаційні виходи в житловому будинку не позначені світловими покажчиками "ВИХІД" білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення;
25) розділу II п. 21 ППБУ: в загальному коридорі на 23 поверсі 6-під`їзду житлового будинку самовільно влаштована перегородка з дверима, не передбачена проектом будівництва, яка перешкоджає вільному доступу до пожежного крану, в порушення п. 4.16. ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення";
26) розділу II п. 21, розділу III пункту 2.37 ППБУ: двері, які ведуть до сходових клітин з поверху житлового будинку зачинені на замки, що важко відчиняються та перешкоджають вільній евакуації людей;
1-підїзд: 4,5,6,7,13,14 поверхи;
2-підїзд: 6,10,14,16,17 поверхи;
3-підїзд: 5,8,1,11,14,16,17 поверхи;
4-підїзд: 2,3,8,10,11,12,16,18 поверхи; 
5-підїзд: 5,6,14,18,19,20,21 поверхи;
6-підїзд: 8,10 поверхи;
27) розділу V п. 2.2 ППБУ: пожежні кран-комплекти не доукомплектовані пожежними рукавами однакового з ними діаметра та стволами, а також важелями для полегшення відкривання вентиля (з двох наявних ПК на поверх укомплектовано один);
28) розділу V п. 2.2 ППБУ: шафи пожежних кран-комплектів не мають отворів для провітрювання і не пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання;
29) розділу V п. 3.6 ППБУ: приміщення будинку не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками);
30) розділу III п. 2.3, п. 2.4 ППБУ: отвори в протипожежних перешкодах (протипожежні стіни, перегородки, перекриття), які утворилися під час прокладання різних комунікацій не зашпаровані наглухо негорючим матеріалом, який забезпечує межу вогнестійкості та димогазонепроникнення, що вимагається будівельними нормами для вищевказаних перешкод;
31) розділу II п. 21 ППБУ: на поверхах житлового будинку, де влаштовані нежитлові приміщення 2-й евакуаційний вихід заблоковано, влаштовано приміщення, що перешкоджають вільній евакуації людей;
32) розділу III п. 2.13 ППБУ: допускається закладання приямок віконних прорізів цокольного поверху;
33) розділу III п. 2.13 ППБУ: приямки віконних прорізів цокольних поверхів не очищено від горючих матеріалів;
34) розділу IV п. 2.27 ППБУ: допускається влаштування побутового кондиціонеру в цокольному приміщенні (у внутрішніх протипожежних перегородках та стінах);
35) розділу IV п. 2.26 ППБУ: допускається складування горючих матеріалів у зовнішньому просторі навколо кондиціонера ближче 1,5 м. (цокольне приміщення);
36) розділу III п. 2.23 ППБУ: на шляхах евакуації влаштовано перепади висот більше 0,05 метра (виходи із сходових клітин 1-поверх);
37) розділу II п. 4 ППБУ: в приміщеннях загального використання не вивішено на видимих місцях інструкції про заходи пожежної безпеки;
38) розділу II п. 10 ППБУ: для працівників охорони (консьєржів) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також указати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі;
39) розділу III п. 10 ППБУ: дороги та проїзди до будинку не утримуються вільними;
40) розділу II п. 11 ППБУ, п. 2.13 ДБН В.2.2-15-2005: допускається розміщення спальних місць у приміщенні чергового персоналу (консьєржа, вахтера).
З огляду на встановлені порушення, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень консьєржа (вахтера) та цокольних приміщень в житловому будинку ТОВ "Ковальська-Житлосервіс", шляхом відімкнення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити та двері приміщень консьєржа (вахтера), цокольних приміщень.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що виявлені порушення зумовлюють необхідність застосування судом заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень консьєржа (вахтера) та цокольних приміщень в житловому будинку ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" за адресою: м. Київ, просп. Бажана, 10.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Приписи ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).
Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Таким чином, наведені норми закону дають право позивачу звертатися до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Поряд з викладеним, колегія суддів звертає увагу на наявний в матеріалах справи Наказ ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» № 85/2 від 24 жовтня 2018 року, відповідно до якого Директов товариства призначив відповідальних осіб за протипожежний стан, зокрема, у будинку за адресою м. Київ, проспект Бажана, 10. 
У відзиві на позовну заяву та в тексті відзиву на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс"у межах компетенції частково усунуто виявлені позивачем під час проведення позапланової перевірки порушення.
Так, відповідач зазначив, що ним усунуто встановлені позивачем порушення шляхом:
- звільнення шляхів евакуації;
- заборони експлуатації тимчасових дільниць електромережі в приміщеннях вахтера житлового будинку, при цьому зазначено, що вахтери у будинку відсутні;
- підготовки документації щодо проведення заміру опору ізоляції та перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання в житловому будинку;
- заборони розміщення горючих матеріалів ближче одного метра до електроустаткування;
- забезпечення щита пульту ручного керування пристроями системи протидимного захисту інструкцією про порядок увімкнення до роботи системи протидимного захисту відповідно до додатку Ж п. Ж10.2 ДБН "Система протипожежного захисту";
- демонтування у каналах димовидалення житлового будинку прокладених слабострумових внутрішніх електромереж;
- перевірки СПЗ на відповідність та готовність до введення в експлуатацію відповідно до будівельних норм, зокрема під час введення будинку в експлуатацію;
- опломбування та захищення від несанкціонованого приведення в дію пристроїв ручного пуску СПЗ;
- переведення у режим "Пожежа" опускання ліфтів під час формування сигналу про пожежу;
- проведення регламентних робіт з підтримки експлуатаційної придатності та визначення планово-попереджувального ремонту на кожен вид системи;
- приведення протипожежних дверей у протипожежних перешкодах (тамбур-шлюз) у працездатний стан відповідно до проектно-технічної документації;
- розміщення на дошці оголошень будинку про встановлення первинних засобів пожежогасіння у будинку та місце їх розміщення;
- розміщення інформації на дверях технічних приміщень щодо місця зберігання ключів;
- позначення покажчиками "Вихід" евакуаційні виходи;
- укомплектування пожежних кран-комплектів пожежними рукавами однаковими з ними діаметрами та стволами, про що складені відповідні акти;
- установлення шаф пожежних кран-комплектів згідно з проектною документацією;
- встановлення у кожній секції будинку первинних засобів пожежогасіння, про що складено відповідні акти;
- закриття отворів в протипожежних перешкодах, які утворились під час прокладання різних комунікацій;
- надання відповідних приписів мешканця будинку з метою розблокування евакуаційних виходів та розблокування евакуаційного виходи на 5-ій секції;
- очищення віконних прорізів приямок від сторонніх речей та горючих матеріалів;
- демонтування побутового кондиціонеру у цокольному приміщенні;
- звільнення підвального приміщення від горючих матеріалів біля кондиціонеру;
- розміщення у приміщеннях загального користування інструкції про заходи пожежної безпеки.
Отже, відповідачем було частково виконано вимоги контролюючого органу та усунуто виявлені порушення.
Надаючи оцінку доводам апелянта щодо неусунених ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» порушень колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Судовою колегією враховується, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 2240/2768/18, поняття "загроза життю та здоров`ю людини" є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав, передбачених ст. 70 КЦЗ України.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення Муніципальним закладом вищої освіти "Київська академія мистецтв" виявлених порушень. Застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі освіти.
Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 810/2400/18.
Метою застосування заходів реагування є, зокрема, припинення або часткове припинення роботи чи експлуатації приміщень (будівель), в яких виявлено порушення правил техногенної та пожежної безпеки, що становить загрозу життю та здоров`ю людей. Усунення в подальшому таких порушень надає право суб`єкту, до якого застосовано такі заходи реагування, подати заяву про скасування заходів реагування.
Так, виявлені позивачем порушення стосуються недотримання ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" відповідних вимог протипожежної та техногенної безпеки у приміщеннях, зокрема, у під`їздах, коридорах, будинку, а не у приміщенні консьєржа (вахтера) та цокольних приміщеннях вказаного об`єкта.
Так, в акті перевірки позивачем вказано лише про порушення відповідачем пункту 1.8 розділу ІV ППБУ в частині улаштування та експлуатації тимчасових дільниць електромережі в приміщенні консьєржа та пункту 11 розділу ІІ ППБУ в частині розміщення спальних місць у приміщенні чергового персоналу.
Що стосується цокольних приміщень зазначено порушення п.п. 2.12, 2.23, 2.26, 2.27 розділу III ППБУ в частині закладання приямок віконних прорізів цокольних поверхів, влаштування побутового кондиціонеру, складування горючих матеріалів навколо кондиціонера ближче 1,5 м.
Колегія суддів погоджується з твердження суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджено, що вказані порушення було усунуто ТОВ "Ковальська-Житлосервіс".
Таким чином, судова колегія вважає, що захід реагування, який позивач просить застосувати до відповідача - зупинення експлуатації приміщень консьєржа (вахтера) та цокольних приміщень, за адресою: м. Київ, просп. Бажана, 10 не є співмірним з виявленими порушеннями, оскільки відповідні порушення безпосередньо не пов`язані з експлуатацією відповідних об`єктів.
У тексті апеляційної скарги ГУ ДСНС у м. Києві наголошує, що належним доказом усунення всіх наявних в акті перевірки порушень є лише результати повторної перевірки, в ході проведення якої посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Натомість, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач, звертаючись з цим позовом, з урахуванням принципу співмірності не обґрунтував чи можливе застосування інших заходів реагування окрім повного зупинення експлуатації саме в казаних останнім приміщень, а якщо неможливо - то чому.
Положеннями частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Це означає, що виключно суд приймає рішення про зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.
Ухваленню судового рішення передує розгляд справи відповідно до КАС України, в ході якого суд, зокрема, оцінює, аналізує докази, вирішує питання про належність, допустимість, достатність того чи іншого доказу, на підставі чого і робить висновки, які в свою чергу стають основою судового рішення, його мотивувальної частини, зокрема.
Отже, в разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, стали спірними та перейшли в площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, що складений за результатами контрольного заходу, в тому числі повторного, є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими доказами.
В протилежному випадку (якщо би виключно акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій, ДБН тощо) функція суду була би нівельована, оскільки останній не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки своїм рішенням.
За таких обставин, доводи позивача про те, що належним доказом усунення порушення є лише акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, є помилковим, оскільки такий доказ є одним із доказів, який може підтверджувати обставину усунення підприємством виявлених порушень.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 826/13895/16.
Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                Н.М. Єгорова
Судді                                                                                           Є.О. Сорочко 
 І.В. Федотов

Повний текст постанови складено «16» листопада 2020 року.