УХВАЛА
24 грудня 2020 року  
Київ
справа №560/4309/20
адміністративне провадження №К/9901/34956/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року 
у справі №560/4309/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа,  яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"     про визнання протиправною та скасування постанови,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2020 року (ВП №61677074), винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем в ході примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №310, виданого 13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 33485,95 гривень;
- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 31.03.2020 року (ВП №61677074), винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем в ході примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №310, виданого 13.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 33485,95 гривень.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, відповідачем подано касаційну скаргу.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Разом з тим, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Предметом розгляду даної справи є визнання протиправними та скасування постанов. 
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, відповідач зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на сьогодні не існує єдиної правозастосовної практики щодо вирішення питання про відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувана про відкриття виконавчого провадження. На підтвердження вказаного твердження, відповідач  зазначає рішення судів апеляційної інстанції у справах №160/4982/20, №560/2520/20, №520/5603/2020, ухвалених на користь боржника, щодо неможливості відкриття виконавчого провадження за місцем проживання боржника відмінним від місця його реєстрації, та рішення у справах №200/4020/20-а, №200/5040/20- а, №520/5605/2020, ухвалених на користь приватних виконавців, щодо відсутності у приватного виконавця обов`язку перевіряти відомості щодо місцеперебування боржника за адресою вказаною у виконавчому документі та відсутність підстав вважати, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем його виконання. 
Також, відповідач вказує, що дана справа має виняткове значення для приватного виконавця, оскільки містить правову проблему щодо правомірності відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, відповідач у касаційній скарзі обґрунтував наявність підстав, за яких рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №560/4309/20 є посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким відсутній висновок Верховного Суду про застосування норми права у подібних правовідносинах.
Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо питання відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження або за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі, або у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.
Також, скаржник посилається на пункт 4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального законодавства.
Так на думку скаржника, помилковим є висновок судів, про те, що зважаючи на те, що у виконавчому документі зазначено місце реєстрації фізичної особи - боржника, яке знаходиться на території Хмельницької області, тобто не в межах виконавчого округу, в якому здійснює діяльність відповідач як приватний виконавець, приватний виконавець не мав підстав для прийняття виконавчого документу до виконання через те, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, та відкривати виконавче провадження. Таким чином, суди попередніх інстанцій ототожнюють поняття «місце реєстрації» та «місце проживання».
Обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Відповідно до частини 3 статті 333 КАС України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених    статтями 280,    281,    287,    288    цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Проте, суд прийшов до висновку, що розгляд відповідної касаційної скарги може мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 329-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі №560/4309/20.
Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду справу №560/4309/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В.Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                           Н.А. Данилевич

                                                                                                                    С.А. Уханенко