ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 грудня 2020 року 	м.Дніпро	справа № 160/2601/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Щербака А.А., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у справі № 160/2601/20                 (суддя Голобутовський Р.З.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Легпромсервіс» до Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Легпромсервіс» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради (далі - відповідач) про накладення штрафу № ОМС-ДН3957/1709/НП/СПТД/ФС від 20.01.2020 року.
          В обґрунтування зазначало, що постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ДН3957/1709/НП/СПТД/ФС від 20.01.2020 року Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпропетровської міської ради на позивача накладено штраф у розмірі 472300 грн. Про існування вказаної постанови позивач дізнався 03.03.2020 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки вважає, що підстав для накладення штрафу у відповідності до абз.7 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України не було. Також позивач посилається на те, що не отримував від відповідача жодного листа із вимогою про надання документів, оскільки вказаний лист взагалі не надійшов до поштового відділення №83 м. Дніпро, де обслуговується позивач, то неправомірні дії з боку позивача щодо створення перешкод у проведенні перевірки (інспекційного відвідування) відсутні. Зазначав, що відповідач перед винесенням оскаржуваної постанови повинен був пересвідчитись про отримання позивачем такої вимоги або про факт повідомлення позивача про наявність такої вимоги. Відтак, порушень, про які йдеться у постанові про накладення штрафу, фактично не було. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що постанова про накладення штрафу № ОМС-ДН3957/1709/НП/СПТД/ФС від 20.01.2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня              2020 року адміністративний позов задоволено.
          Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
          Від позивача на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
          Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
          Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем порушено процедурні питання під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, повідомлення про результати інспекційного відвідування та про розгляд справи про накладення штрафу, що призвело до обмеження прав позивача та потягло за собою безпідставний висновок про порушення позивачем абз.7 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України у вигляді недопущення до перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.
          Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
          З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма “Легпромсервіс” зареєстроване 23.06.1993 року, про що 10.12.2008 року вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про юридичну особу за кодом 20195425.
          Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма “Легпромсервіс” за КВЕД: 13.92 Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу (основний), юридична адреса на момент відвідування: 49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, б.29, кімната 405.
           09.12.2019 року начальником Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради виписано направлення на проведення інспекційного відвідування №7/7-1738.
           10.12.2019 року співробітниками Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради праці Ізотовою О.В. та Ковальчук Н.О. вчинено спробу проведення інспекційного відвідування із здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питання оформлення трудових відносин з працівниками ТОВ Виробничо-комерційна фірма “Легпромсервіс” (код ЄДРПОУ 20195425) за період з 01.07.2018 року по 01.12.2018 року за адресою реєстрації: 49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, б.29, к.405, за результатом якого складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМСДН3957/1709/НД/НП від 10.12.2019 року.
           10.12.2019 року співробітниками Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради складено вимогу про надання документів № ОМС-ДН3957/1709/НД від 10.12.2019, якою зобов`язано позивача у строк до 11 години 17.12.2019 року надати необхідні документи для проведення інспекційного відвідування.
           10.12.2019 року керівнику ТОВ Виробничо-комерційна фірма “Легпромсервіс” надіслано поштовим відправленням лист від 09.12.2019 року №7/7-1737, направлення на проведення інспекційного відвідування № 7/7-1738 від 09.12.2019 року, права та обов`язки інспектора праці та об`єкта відвідування під час проведення інспекційних відвідувань або проведення невиїзних інспектувань, вимогу про надання документів № ОМС-ДН3957/1709/НД від 10.12.2019 року та акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМСДН3957/1709/НД/НП від 10.12.2019 року.
          На підтвердження направлення цих документів відповідачем надано копію фіскального чеку №4900077971896 від 10.12.2019 року та опису вкладення поштового відправлення.
           24.12.2019 року інспекторами праці Ізотовою О.В. та Ковальчук Н.О складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМСДН3957/1709/НД/НП від 24.12.2019 року та складено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу.
           20.01.2020 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ДН3957/1709/НП/СПТД/ФС від 20.01.2020 року, згідно з якою на Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма “Легпромсервіс” накладено штраф у розмірі 472300,00 грн. за порушення абз. 7 ч.2 ст. 256 Кодексу законів про працю України (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні).
          Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ДН3957/1709/НП/СПТД/ФС від 20.01.2020 року обґрунтована наступним:
          "За наслідками здійсненних спроб проведення інспекційного відвідування встановлено, що за адресою: 49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, б.29, к.405, відсутні будь-які вивіски/реклами або графіки розпорядку дня по даному товариству. Неможливість проведення інспекційного відвідування зафіксовано засобами відеотехніки. За умови відсутності товариства за фактичним місцезнаходженням, керівнику ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Легпромсервіс” 10.12.2019 направлено поштовим відправленням (фіскальний чек № 4900077971896 від 10.12.2019): лист від 09.12.2019 №7/7-1737 про надання інформації; направлення на проведення інспекційного відвідування №7/7-1738 від 09.12.2019, права та обов`язки інспектора праці та об`єкта відвідування під час проведення інспекційних відвідувань або проведення невиїзних інспектувань; вимогу про надання документів № ОМС-ДН3957/1709/НД від 10.12.2019; акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС ДН3957/1709/НД/НП від 10.12.2019. За даними “Укрпошти” від 11.12.2019 відправлення в точці видачі/доставки. Вимогою про надання документів № ОМС-ДНЗ 95 7/1709/НД від 10.12.2019 ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Легпромсервіс” зобов`язано у строк до 11.00 год. 17.12.2019 надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування. Станом на 23.12.2019 керівником ТОВ Виробничо-комерційна фірма “Легпромсервіс” документів не надано. У зв`язку з цим, 24.12.2019 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС-ДНЗ957/1709/НД/НП від 24.12.2019 та направлено рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. Станом на 24.12.2019, заходи з усунення перешкод для проведення інспекційного відвідування не здійснені".
          Не погодившись з постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.
          Дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
          Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України № 877-V “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 05 квітня 2007 року (далі -   Закон №877).
          Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, як зазначено в ч. 1 ст. 2 вказаного закону.
          Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону №877 заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
          Статтею 259 Кодексу законів про працю України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
          Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
          Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VІІІ внесені зміни до Закону України “Про місцеве самоврядування   в Україні” (далі - Закон № 280) щодо повноважень виконавчих органів міських рад міст обласного значення в частині здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.
          За наслідками цих змін ч.2 ст.17 Закону № 280 визначено, що органи місцевого самоврядування при здійсненні повноважень у сфері контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення можуть проводити перевірки на підприємствах, в установах та організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідної територіальної громади.
          Відповідно до ч.3 ст.18 Закону № 280 органи місцевого самоврядування з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади можуть виступати з ініціативою щодо перевірок, організовувати їх проведення, а при здійсненні повноважень у сфері контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення проводити перевірки на підприємствах, в установах та організаціях, що не перебувають у комунальній власності, а також фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
          Відповідно до ч.3 ст.34 Закону № 280 до відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад, крім повноважень, визначених пунктом "б" частини першої цієї статті, належать:
           1) здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством;
           2) накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.
           26.04.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №295 про “Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, якою відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю.
          Відповідно до п.2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі – Порядок №295) державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:
          - Держпраці та її територіальних органів;
          - виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).
          Пунктом 3 цього Порядку №295 встановлено, що інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).
          Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.
          Відповідно до п. 6 Порядку №295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.
          Згідно з п.8 - п.10 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
          Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
          Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.
          Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.
          Згідно з п. 12 Порядку №295 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
          Відповідно до пункту 14 Порядку №295 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:
           3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису;
           5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки;
           6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства;
           8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці тощо.
          Відповідно до п.16 - п.18 Порядку у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
          Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
          У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
          Згідно з п. 30 Порядку припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці.
          За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.
          Отже, при прийнятті зазначених змін до законодавства органи місцевого самоврядування набули необхідних повноважень в частині здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, а також отримали можливість притягувати до відповідальності суб`єктів господарювання, які використовують найману працю за порушення ними вимог законодавства про працю.
          Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 16.03.2016 року № 7/3 “Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів” із змінами та доповненнями згідно з рішень міської ради від 15.02.2017 року № 42/18 та від 20.09.2017 року № 4/24 Інспекція з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради (далі - Інспекція) є виконавчим органом Дніпровської міської ради.
          Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення” № 509 від 17.07.2013 року (далі - Порядок №509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
          Штрафи можуть бути накладені на підставі:
          - рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
          - акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;
          - акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;
          - акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;
          - акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
          Відповідно до п. 3 Порядку №508 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в бзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
          Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
          Згідно з п. 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
          За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
          Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника.
          Отже, законодавством передбачено, що штрафи можуть бути накладені, в тому числі, на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування. При цьому, справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня одержання такого акту з обов`язковим повідомленням суб`єкта господарювання про дату одержання не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
          Дослідивши матеріали справи, встановлено, що підставою для прийняття постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ДН3957/1709/НП/СПТД/ФС від 20.01.2020 року стали акти про неможливість проведення інспекційного відвідування та створення перешкод у її проведенні.
          На підтвердження створення позивачем перешкод у проведенні інспекційного відвідування відповідачем у відзиві зазначено, що позивачем не надано документів на обов`язкову вимогу Інспекції. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач стверджує про те, що лист від 09.12.2019 року №7/7-1737 про надання інформації, направлення на проведення інспекційного відвідування №7/7-1738 від 09.12.2019 року, вимогу про надання документів № ОМС-ДН3957/1709/НД від 10.12.2019 року, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС ДН3957/1709/НД/НП від 10.12.2019 року та повідомлення про розгляд справи були направлені на юридичну адресу позивача, що підтверджується фіскальними чеками та накладними Укрпошти в отриманні цих документів для відправки.
          Зазначені чеки підтверджують лише те, що вказані документи направлені, однак, підтвердження того, що позивач дійсно їх отримав і, відповідно, був проінформований про наявність вимоги та акту, мав змогу надати витребувані документи та/або пояснення, або у разі непогодження оскаржити вимогу та/або акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, відповідачем не надано.
          Доводи відповідача про те, що Інспекція не зобов`язана відслідковувати отримання поштових відправлень, правомірно не беруться до уваги з урахуванням положень пункту 3 Порядку №509.
          Суд зазначає, що відповідно до п. 14 Порядку №295 об`єкт відвідування має право, зокрема, подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта, перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем порушено процедурні питання під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, повідомлення про результати інспекційного відвідування та про розгляд справи про накладення штрафу, що призвело до обмеження прав позивача та потягло за собою безпідставний висновок про порушення позивачем абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України у вигляді недопущення до перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.
          Частиною 1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Обставини справи свідчать про те, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
          З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржена позивачем постанова про накладення штрафу за порушення вимог трудового законодавства підлягала скасуванню.
          Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
          Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у справі № 160/2601/20 - залишити без змін.

          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду в строк, передбачений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш