Єдиний унікальний номер 243/6705/20
Номер провадження 33/804/611/20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року                                                                                                  м. Бахмут

Суддя  судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності Маковія С.В., Прокопцева С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1   на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що 27 липня 2020 року о 23 годині 30 хвилин у місті Слов`янську, перехрестя вул. Черкаська та вул. Сучасна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком мед. закладу № 248 від 28.07.2020 р. Зазначеними діями порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Так, апелянт стверджує, що на 27 жовтня 2020 року справу було призначено з порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП. Звертає увагу, що захисник Прокопцев С.В. звертався до суду з відповідним клопотанням про відкладення розгляду справи, але суд проігнорував вказане клопотання, що свідчить про порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 вважає, що суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки відмовив його захиснику у задоволенні клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_2 , який був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Також, на переконання ОСОБА_1 , він не вчиняв те правопорушення, яке зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, у чинній редакції  станом на 27.07.2020 року,відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, ані працівниками поліції, ані судом першої інстанції не встановлено факт керування ОСОБА_1 річковими, морськими або маломірними суднами.
Апелянт звертає увагу, що 01.07.2020 р. набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-УІІІ від 22.11.2018 р. Цим законом були внесені зміни до ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими виключена відповідальність за керування автомобільними транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Натомість цим же Законом була включена до Кримінального кодексу України стаття 286-1 - Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, на день складання протоколу, тобто 27.07.2020 р., і на день ухвалення рішення судом першої інстанції - 27.10.2020 р., стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачала відповідальність за керування автомобільними транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, на думку ОСОБА_1 , притягнення його до адміністративної відповідальності  є незаконним.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, за участю захисника Прокопцева С.В.

Апеляційний суд, вислухавши захисника Прокопцева С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Розглядаючи  справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ,  суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що порушення ОСОБА_1   п.2.9 Правил дорожнього руху і,   як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №166288 від 28.07.2020 року, висновком КНП « Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янську №248 від 28.07.2020 року, актом медичного огляду № 248 від 28.07.2020 року, результатом аналізу № 124/3 від 28.07.2020 року, відповідно якого вміст алкоголю в сечі ОСОБА_1 становить 2,6671 %, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поясненнями останнього, що надані в судовому засіданні,  відеозаписом правопорушення, рапортом від 27.07.2020 року. Також в судовому засіданні допитано працівників поліції, які склали протокол стосовно ОСОБА_1 , а саме: свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Крім того взято до уваги письмові пояснення особисто ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що був зупинений працівниками поліції на в`їзді у м. Слов`янськ за підозру у алкогольному сп`янінні. Після чого був направлений на проходження перевірки на стан сп`яніння у медичній установі. Після проходження перевірки пристрій показав 1.33 проміле, з даним результатом ОСОБА_1 не погодився та зазначив, що вживав алкогольні напої напередодні ввечері, а не в день перевірки.
Так, згідно протоколу серії БД №166288 від 28.07.2020 року вбачається, що 27 липня 2020 року о 23 годині 30 хвилин у місті Слов`янську, перехрестя вул. Черкаська та вул. Сучасна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком мед. закладу № 248 від 28.07.2020 р. Зазначеними діями порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Обставини адміністративного правопорушення, викладені в протоколі, підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,  наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №248 від 28.07.2020 року, згідно якого, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 6). Відомості, що зазначені у  висновку у повному обсязі відповідають тим даним, що містяться в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,  наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №248 від 28.07.2020 року (а.с. 47) та в результатах аналізу на вміст алкоголю в крові (сечі) №124/3 (а.с. 48). Із зазначених медичних документах вбачається, що вміст алкоголю в сечі ОСОБА_1 складає 2,6671 ‰.
Шляхом перегляду відеозапису адміністративного правопорушення, судом апеляційної інстанції достеменно встановлено, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобілю, коли транспорт зупинили працівники поліції. Також з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права.
Диспозиція ч. 1 статті 130  КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В даному випадку слід звернути увагу, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 полягає саме у підтвердженому доказами факті керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до положень ст.. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Аналізуючи наведену норму права та той факт, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено у медичному закладі, апеляційний суд доходить висновку, що в даному випадку залучення свідків не є необхідним та не передбачено законодавством. 
Зазначене свідчить про те, що твердження ОСОБА_1 , що суд допустив неповноту судового розгляду оскільки не допитав в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , є необґрунтованими. Крім того слід звернути увагу, що судом першої інстанції допитано інших свідків, а саме: 
- ОСОБА_3 , який пояснив, що в його присутності було складено стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що останній керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Свідок також вказав, що  разом з поліцейськими та другим свідком поїхав до наркології для огляду ОСОБА_1 , але безпосередньо огляд проводили не в його присутності, він не бачив, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. Крім того повідомив, що другий свідок ОСОБА_2 - його товариш, і на теперішній час перебуває на територіє Російської Федерації.
Аналізуючи пояснення свідка, суд доходить висновку, що вони узгоджуються з письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, тому є правдивими. 
Апеляційний суд повторно звертає увагу, що під час огляду на стан сп`яніння в медичному закладі присутність свідків не передбачена чинним законодавством, тому свідок і не повинен був бути присутнім під час огляду. Факт керування саме ОСОБА_1 транспортом у ніч події підтверджується відеозаписом з боді-камер поліцейських;
- свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пояснили, що є працівниками поліції. Так, ОСОБА_5 громадяни повідомили, що автомобілем Ланос керує водій, який, можливо, може перебувати у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із зазначеними  обставини ОСОБА_5 зупинив ОСОБА_1 та під час спілкування встановив, що водій має ознаки, які свідчать про можливе перебуванні його у стані алкогольного сп`яніння.  Повідомив про випадок ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_1 продув «Драгер» та, не погодившись з результатом огляду, виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що і було зроблено.
Пояснення працівників поліції узгоджуються з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, в тому числі з таким письмовим доказам, як рапортом ОСОБА_5 від 27.07.2020 року, з якого вбачається, що під час патрулювання до нього та поліцейського ОСОБА_7 звернувся громадянин, який повідомив, що водій т.з Ланос номер НОМЕР_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Дане авто було зупинено згідно ст. 35 п. 3 Закону України «Про національну поліцію». Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на місце події було викликано екіпаж «Циклон-152» для подальшого складання адмінматеріалів (а.с. 7).
Все вищевказане свідчить про те, що суд у повному обсязі взяв до уваги всі обставини справи та проаналізував докази, що містяться у матеріалах справи і, на переконання апеляційного суду, той факт, що судом не допитано свідка ОСОБА_2   в даному випадку не могло вплинути на законність та обґрунтованість висновків суду щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Також суд апеляційної інстанції не може погодитися з твердженнями ОСОБА_1 , що судом порушено його право на захист, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції,  правопорушник був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився.
Апеляційна інстанція звертає увагу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд неодноразово відкладав у зв`язку з поданням відповідних заяв ОСОБА_1 та його захисником Прокопцевим С.В. В судових засіданнях від 28.09.2020р., 15.10.2020р., 26.10.2020 року був присутній захисник Прокопцев С.В., який є адвокатом та діяв в інтересах ОСОБА_1 . Так, захисник заявляв клопотання, приймав участь у допиті свідків, тобто у повному обсязі забезпечив захист інтересів ОСОБА_1 .
Слід зазначити, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції також приймав участь захисник Прокопцев С.В., а ОСОБА_1 направив заяву про розгляд справи без його участі.
Наведене свідчить про те, що правопорушник свідомо не брав участь у судових засідання під час розгляду справи стосовно нього, і в даному випадку не свідчить про порушення судом першої інстанції будь-яких прав, в тому числі права на захист, ОСОБА_1 .
Апеляційний суд звертає увагу, що 26 жовтня 2020 року у розгляді справи оголошено перерву саме у зв`язку із задоволення клопотання сторони захисту. При цьому слід звернути увагу, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Прокопцев С.В. під розписку був повідомлений про наступну дату судового засідання (а.с. 41) і в судовому засіданні не висловлював заперечень щодо наступної дати та часу розгляду справи, що підтверджується аудіозаписом судового засідання від 26.10.2020 року.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.
Як вбачається, права передбачені ст.268 КУпАП були у повному обсязі забезпечені  ОСОБА_8 шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності правопорушника про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи, однак апелянт не скористався правом та не з`явився в судове засідання апеляційної інстанції.
Крім того, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляла адвокат Прокопцев С.В., а тому право на захист порушено не було.
Таким чином, порушення, на які звертав увагу правопорушник в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення.
Що стосується доводів апеляції стосовно порушення судом першої інстанції строку повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, то слід зазначити таке.
Відповідно ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
Вказані вимоги судом першої інстанції виконано.
Як вбачається з матеріалів справи, на адресу ОСОБА_1 неодноразово направлялися судові повістки про виклик до суду, частину з яких ОСОБА_1 отримав (а.с. 17), частину - ні, про що свідчать повернуті на адресу суду конверти (а.с. 21,28). Слід зауважити, що 18.08.2020 року до суду з відповідним клопотанням звернувся особисто ОСОБА_1 , який просив відкласти розгляд справи для того, щоб він мав можливість реалізувати своє право на захист та звернутися за правовою допомогою (а.с. 13). Далі, розгляд справи відкладався за заявами захисника Прокопцева С.В., який просив час для ознайомлення з матеріалами справи, клопотав про виклик та допит свідків, заявляв про витребування доказів.
Кожне з клопотань захисника було задоволено, і в судовому засіданні 26 жовтня 2020 року оголошено перерву до 27 жовтня 2020 року у зв`язку з клопотанням захисника про витребування з медичного закладу медичного акту щодо результатів медичного огляду. Про дату, час та місце розгляду справи захисник Прокопцев С.В. був повідомлений.
Шляхом прослуховування аудіозапису судового засідання від 26 жовтня 2020 року судом апеляційної інстанції встановлено, що захисник не заперечували проти оголошення перерви саме до 27 жовтня 2020 року, вказана дата та час узгоджені зі сторонами.
Разом з тим, наступного дня, тобто 27 жовтня 2020 року, захисник  Прокопцев С.В. подав заяву про відкладення розгляду справи для виконання вимог ст. 277-2 КУпАП (а.с. 49), однак, подача вказаної заяви розцінюється судом апеляційної інстанції як обраний адвокатом та правопорушником спосіб захисту та спроба ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
Згідно статті 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
З огляду на конкретні обставини справи, а саме, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшов до суду першої інстанції 04 серпня 2020 року (а.с. 11) і справа тривалий час не знаходила свого вирішення у зв`язку з наданням ОСОБА_1 та його захисником заяв про відкладення розгляду справи з різних підстав, а також з огляду на те, що 27 жовтня 2020 року відбулось четверте судове засідання, і на переконання суду апеляційної інстанції, у суду першої інстанції та у сторін провадження було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до судового засідання, з урахуванням вимог статті 277 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що оголошення  26 жовтня 2020 року перерви у справі до наступного дня, а саме до 27 жовтня 2020 року, не можна визнати істотним порушенням норм права, що могло вплинути на правильність, законність та обґрунтованість постановленого рішення.
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з набуттям чинності змін до законодавства, то слід зазначити таке.
Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII  від 22.11.2018 року, яким Кримінальний кодекс України доповнено новою статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» .
Відповідно п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Аналізуючи наведені норми права, суд апеляційної інстанції підсумовує, що в даному випадку відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не скасовано та не пом`якшено, а навпаки, посилено, а тому, підстав для закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не вбачається. 
Крім того, слід звернути увагу, що на теперішній час діє Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набув чинності з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, а саме 01 липня 2020 року.
Відповідно до вказаного закону № 720-IX від 17 червня 2020 року, внесено зміни у розділ I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"№ 2617-VIII  від 22.11.2018 року, і  на теперішній час стаття 130 КУпАП діє в тій редакції, що діяла до 01 липня 2020 року.
Аналізуючи вищевказане, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги є неспроможними, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2020 року без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: