РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року
м. Рівне

Справа № 556/581/20
Провадження № 22-ц/4815/1170/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     

головуючого судді: Гордійчук С.О.
суддів: Боймиструка С.В.,Шимківа С.С., 

учасники справи:

позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянула в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кругліцької В.М. на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2020 року, ухваленого в складі судді Котик Л.О., повний текст рішення виготовлено 12 серпня 2020 року, у справі №556/581/20 

в с т а н о в и в :
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
01 червня 2020 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Володимирецької РДА як орган опіки і піклування про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.
Зустрічний позов обґрунтований тим, що вона дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 , однак проживають окремо. Тому не заперечує щодо розірвання шлюбу. Будь-якої матеріальної допомоги батько дитини на утримання доньки не надає. Також вказує, що наданий час здійснює догляд за дочкою табудь-якого доходу не має та просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1500 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дочкою повноліття та стягнути аліменти на її утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною: дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, в розмірі 1500 гривень.
Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2020 року зустрічний позов задоволено частково.
Визначено місцем проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір"ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 929 (дев`ятсот двадцять дев`ять гривень) 50 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на дитину, і до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.06.2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення малолітньою дочкою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, починаючи з 07.07.2020 року. 
Вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення аліментів на утримання дружини, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просив рішення в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Зазначає,  що  судом  першої інстанції  не враховано того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Вважає, що позивачем не доведено, що він може сплачувати аліменти на її утримання,оскільки він не працює та не має будь-яких доходів. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує,що рішення суду законне та обґрунтоване,просить залишити його беззміни, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Рішення суду в частині розірвання шлюбу, а також в частині стягнення аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 929,50 грн. щомісячно, апелянтом не оскаржено, тому колегією суддів не перевіряється.
Убачається, що 10 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Каноницької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис за №6.
Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає проживає разом з матір`ю - ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 не працює,здійснює догляд за малолітньою донькою та перебуває на обліку як безробітна у Володимирецькій районній філії Рівненського ОЦЗ з 04.05.2020 року.
Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Сторонами не заперечується, що дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.
Частинами 2, 4 та 6 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із з подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейним  законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд  першої інстанції врахував, що відповідач має працездатний вік, має можливість сплачувати аліменти та дійшов правильного висновку,  що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн. щомісячно.
Згідно з частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини.
Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Колегія суддів вважає, що визначений розмір аліментів утримання дружини є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.
Інші доводи апеляційної скарги   не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

 п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1 - адвоката Кругліцької В.М. залишити без задоволення.
Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2020 року залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 03 грудня 2020 року.

Головуючий :   

Судді :