ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 листопада 2020 року           справа №200/435/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А.
                              Компанієць І.Д.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Михайлик А.С.) від 30 квітня 2020 року у справі №200/435/20-а (дата складання повного тексту рішення 30 квітня 2020 року) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність в нездійсненні перерахунку та несплаті індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року, за винятком виплачених сум, без врахування розміру пенсії та визначення базовими місяців, в яких відбулося підвищення пенсійних виплат, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку із  несвоєчасною виплатою індексації страхових виплат з період з 01.04.2001 року по день фактичної виплати щомісячних страхових виплат; зобов`язання нарахувати і сплатити індексацію щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року за винятком виплачених сум, без врахування розміру пенсії та визначення базовими місяців, в яких відбулося підвищення пенсійних виплат, а також компенсацію втрати частини доходів  у зв`язку із несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 01.04.2001 року по день фактичної виплати; стягнення моральної шкоди в розмірі                   5000,00 грн..
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність щодо нездійснення нарахування та виплати індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року по 30.06.2004 року та з 01.10.2011 року по 11.10.2017 року; зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію щомісячних страхових виплат з 01.04.2001 року з урахуванням фактично виплачених сум без врахування розміру пенсії та визначення у якості базових місяців, в яких відбулося підвищення пенсійних виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року залишено без змін.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що абз. 5 п. 10 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 р. встановлено черговість проведення індексації доходів громадян,  та передбачено, що працюючому потерпілому в першу чергу проводиться індексація суми оплати праці. Посилаючись на працевлаштованість позивача до червня 2002 року включно та ненадання нею  відомостей про індексацію оплати праці відповідач зауважив на відсутності вини фонду у недотриманні позивачем індексації  щомісячних страхових виплат в період працевлаштування позивача. В обґрунтування правомірності ненарахування та невиплати індексації щомісячних страхових виплат після звільнення, відповідач, посилаючись на ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV, якою передбачений обов`язок працевлаштованої особи повідомляти робочий орган виконавчої дирекції фонду  соціального страхування від нещасних випадків, зокрема, про звільнення з роботи, зауважив, що позивач вперше звернулася до Бахмутського міського відділення відповідача у 2004 році та надала необхідні для проведення індексації документи, на підставі яких відповідачем проведено індексацію щомісячних страхових виплат за період з липня 2004 року по вересень 2011 року. В подальшому позивач до органу Фонду не зверталась, необхідних для проведення індексації документів не надавала.
На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивачка проти доводів апеляційної скарги заперечувала, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просила розгляд справи проводити за її відсутністю.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач перебуває на обліку в Бахмутському відділенні управління Виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, є отримувачем щомісячних страхових виплат внаслідок отриманого трудового каліцтва.
Постановою Артемівського міського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 622 від 30.07.2001 року у зв`язку із отриманням ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 27.07.1992 року, на підставі матеріалів особової справи потерпілого № 0503100622 (р/н страхувальника НОМЕР_1 ) відповідно до висновку МСЕК серії 2-18 АВ № 079036 від 22.11.1999 року, яким встановлено 50% втрати працездатності, з 01.04.2001 року позивачці продовжено раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 89,44 грн.
Відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 в період з 02.06.1997р. по 03.06.2002р. позивачка працювала у ВАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат».
Постановами відповідача від 10.03.2006р., від 15.11.2006р., 16.01.2007р., 14.02.2007р., 05.03.2007р., 23.03.2007р., 10.09.2007р., 11.04.2008р., 11.02.2009р., 02.11.2011р. (арк. справи 50-74) позивачці призначено розраховану суму індексації щомісячної страхової виплати.
Листом від 16.08.2019 р. позивачку повідомлено про те, що до 11.10.2017 р. порядок індексації страхових виплат визначався Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р №1078. Водночас, через невиконання позивачем обов`язку про надання до фонду інформації про проведення індексації заробітної плати, звільнення, зміну розміру отримуваної пенсії та місяців її підвищення, в Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області були відсутні вихідні дані, необхідні для проведення індексації щомісячних страхових виплат. З 11.10.2017р. нарахування індексації здійснюється відповідно до ч. 15 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одночасно із проведенням перерахунку щомісячної страхової виплати відповідно до ч. 2 ст. 37 цього Закону.
Згідно довідки Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області  №  18.03.1/400  від 28.01.2020 р. про нараховані та виплачені суми індексації доходів за період з 01.04.2001р. по 31.12.2019р. позивачу нараховано індексацію  в сумі 323,86 грн., у тому числі у  липні - жовтні 2004 року в сумі 2,03 грн. на місяць, у листопаді 2004 року - 4,79 грн., грудні 2004 року - 8,14 грн., січні 2015 року - 10,61 грн., лютому 2005р.- 14, 38 грн., липні - жовтні 2005р. - 2,34 на місяць, листопаді та грудні 2005 року - 4,68 грн. на місяць, січні 2006 року - 16,8 грн., вересні та жовтні 2006 року  - 2,38 грн. на місяць, листопаді 2006 року - 6,71грн., грудні 2006 року - 12, 55 грн., січні та лютому 2007 року в сумі 16,66 грн. на місяць, серпні 2007 року - 7,17 грн., вересні та жовтні 2007 року - 10, 75 грн. на місяць, листопаді 2007 року - 18,43грн., грудні 2007 року - 26,37 грн., січні 2008 року - 32,51 грн., лютому 2008 року - 38,65 грн., січні 2009 року - 4,32 грн., лютому 2009 року - 10,37 грн., червні та липні 2011 року - 4,39 грн. на місяць, серпні та вересні 2011 року - 8, 43 грн.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.
Ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, не запроваджено.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV (далі - Закон №1105), який набрав чинності з 01 квітня 2001 року.
Відповідно до Закону № 1105 всі страхові виплати, починаючи з 01.04.2001 р. виплачуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України. Вказаний Закон передбачає індексацію суми страхової виплати.
Так, відповідно до ч. 15 ст. 42 Закон № 1105-XIV (в редакції, яка була чинною до 11 жовтня 2017 року) передбачено, що індексація суми страхової виплати провадиться відповідно до законодавства.
Індексація щомісячних страхових виплат здійснюється згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХII (далі Закон № 1282-ХII) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року (надалі - Порядок №1078).
Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ст.2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.
Отже, законодавством передбачений обов`язок відповідача здійснювати індексацію страхової виплати. При цьому доводи про те, що для здійснення індексації застрахована особа повинна надавати певні відомості, суд вважає необґрунтованими з таких підстав.
Згідно із ч. 15 ст. 42 Закону № 1105-XIV, індексація суми страхової виплати проводиться відповідно до частини другої статті 37 цього Закону, якою передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.
Крім того, згідно із ст. 8 Закону № 1282-ХІІ, перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.
За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
Отже, обов`язок здійснення індексації страхової виплати покладений на відповідача і не перебуває під умовою здійснення застрахованою особою певних активних дій.
Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 24.01.2017 р. №5, передбачено те, що Фонд соціального страхування, в тому числі: забезпечує ведення реєстру потерпілих від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань, а також осіб, які у разі смерті потерпілого мають право на одержання страхових виплат (п.3.1.3); здійснює обмін Інформацією з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, державної фінансової політики, реалізації державної податкової політики та з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Пенсійним Фондом України іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування та громадськими формуваннями для виконання Фондом покладених на нього функцій і завдань, визначених законодавством України (п.3.1.4.).
Крім того, постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 р. N 5-4/4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 р. за N376/7697, передбачено, що у разі необхідності органи Пенсійного фонду повинні безкоштовно надавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків додаткову інформацію щодо призначення та розміру пенсій, щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, допомоги на поховання і витрат на виплату та доставку пенсій (п.11).
Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (далі - Порядок № 1078, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до абзаців 1-3 пункту 10 Порядку № 1078 встановлено, що у разі, коли потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання одночасно із щомісячною грошовою сумою, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, виплачується пенсія, в першу чергу індексується щомісячна грошова сума.
Якщо особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, одночасно із щомісячною страховою виплатою виплачується пенсія, в першу чергу індексується сума щомісячної страхової виплати.
Індексація пенсій у випадках, зазначених у першому і другому абзацах цього пункту, провадиться органами Пенсійного фонду на підставі довідок відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, в яких зазначається сума призначеної страхової виплати, проіндексована її сума і сума індексації.
З урахуванням викладеного, правові підстави для здійснення індексації одного виду грошового доходу (щомісячної страхової виплати) населення у разі підвищення розміру іншого (пенсії) на підставі отриманих від органу Пенсійного фонду України довідок про підвищення розміру відсутні.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною  у постанові від 17 травня 2019 року у справі № 824/497/16-а.
У зв`язку із вищевикладеним, а також з урахуванням норми ч. 7 ст. 47 Закону № 1105-XIV, відповідно до якої, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про існування підстав, та законність вимог щодо нарахування сум індексації за період з квітня 2001 року.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі №200/435/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі №200/435/20-а - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена та підписана 03 листопада 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 03 листопада 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                    І.Д. Компанієць