ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/5134/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,       

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі за апеляційною скаргою  Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року в адміністративній справі №280/5134/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання протиправною та скасування постанови,- 

                                                 ВСТАНОВИВ:

31 липня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва , третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 05.06.2020 про відкриття виконавчого провадження №62275645.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з означеним рішенням, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна оскаржила його до суду апеляційної інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що що 22.11.2019 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №2934935, відповідно до умов якого, Кредитодавець надає Позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити Проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов Договору. Сума кредиту складає 6000,00 грн. 
29.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 24997,20 грн.
З метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса ТОВ «Алекскредит» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л.
05.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., на підставі виконавчого напису №11292 від 29.04.2020, виданого приватним нотаріусом БРНО Колейчик В.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62275645, боржник – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 ), стягувач – ТОВ «Алекскредит» (49044, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Якова Самарського, буд.12А, код ЄДРПОУ 41346335).
У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена адреса боржника ОСОБА_1 – АДРЕСА_2 , а також адреса місцезнаходження  стягувача ТОВ «Алекскредит» (ЄДРПОУ 41346335) – 49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12-а.
Місцем реєстрації ОСОБА_1 є наступна адреса: АДРЕСА_3 .
В матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження міститься копія кредитного договору укладеного між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 , в якому міститься інформація щодо місця проживання клієнта саме у місті Запоріжжя.
Спірним є питання правомірності місця здійснення виконавчих дій.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є     Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»     (далі - Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016 р.
Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
До обов`язків виконавця належить  здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18).
За приписами частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 р. № 1403-VIII (далі – Закон № 1403-VIII).
Відповідно до частин 1 та 2 статті  25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до     Закону України "Про виконавче провадження"     знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Таким чином, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах виконавчого округу, в якому такий приватний виконавець здійснює діяльність.
В цьому випадку, оскільки боржником є фізична особа, місцем виконання виконавчого напису є  місце проживання, перебування боржника.
При цьому суд зазначає, що приписи частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIII стосовно можливості прийняття  приватним виконавцем виконавчих документів за місцезнаходженням майна боржника стосуються виконавчих документів, боржником в яких є юридична особа.
Зважаючи на те, у виконавчому документі зазначено місце реєстрації фізичної особи – боржника, яке знаходиться на території Дніпропетровської області, тобто не в межах виконавчого округу, в якому здійснює діяльність відповідач як приватний виконавець, приватний виконавець не мав підстав для прийняття виконавчого документу до виконання через те, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, та  відкривати виконавче провадження.
Відповідно, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність постанови від 05.06.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62275645.
В цьому випадку виконавець мав повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, як це передбачено пунктом 10 частини   4 статті 4 Закону №  1404-VIII, відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.  
Доводи апелянта про зазначення у виконавчому документі як місця реєстрації боржника, яке знаходиться в Дніпропетровській області, так й місця фактичного проживання – м. Київ, тобто місце проживання боржника  знаходиться в межах виконавчого округу міста  Києва, суд визнає необґрунтованими.
Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, визначає Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-IV (далі – Закон № 1382-IV), відповідно до статті 3 якого місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
Статтею 6 Закону № 1382-IV встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
Тобто, саме зареєстроване місце проживання фізичної особи повинно вважатися місцем проживання для цілей визначення місця виконання рішення.
Посилання відповідача на те, що  стягувач  наділений правом вибору місця виконання рішення, а законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження, в контексті спірних правовідносин є незмістовними з тих підстав, що виконавцем у будь-якому разі  порушено вимоги Закону № 1404-VIII в частині відкриття виконавчого провадження не за місцем виконання. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   

                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року в адміністративній справі №280/5134/20- залишити без змін.
                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили рішенням шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник