У Х В А Л А
29 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 641/2666/19
провадження № 61-12617ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , на постанову Харківського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за заявою Харківської міської ради, заінтересована особа,- Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, про визнання спадщини відумерлою та передачу майна до комунальної власності територіальної громади м. Харкова,
особа, яка подала касаційну скаргу, - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2019 року Харківська міська рада звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади м. Харкова.
Заява обґрунтована тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві власності.
Спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.
Заявник просив суд визнати відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати вказану квартиру до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заявник не надав доказів на підтвердження того, що померла ОСОБА_3 та власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 є однією особою. Посилання заявника на те, що факт смерті власника квартири, а саме: ОСОБА_3 підтверджується листом Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 21 листопада 2018 року є необґрунтованими, оскільки вказаний лист не є правовстановлюючим документом, який безперечно підтверджує факт смерті відповідної особи. 
Постановою Харківського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення заяви. Визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Передано відумерлу спадщину у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.
Суд апеляційної інстанції, задовольнивши заяву, виходив з того, що в матеріалах справи є докази, які підтверджують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла саме                 ОСОБА_3 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова                                     від 04 червня 2019 року закрито.
Закривши апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що права ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , оскаржуваним судовим рішенням не порушено.
У серпні 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , поштовим зв`язком направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року касаційну скаргу                         ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.
У передбачений законом строк заявник усунув недоліки касаційної скарги, за формою та змістом вона відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду                     від 02 жовтня 2019 року у справі № 536/23/17, від 22 квітня 2020 року у справі     № 402/396/14-ц.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження.
У касаційній скарзі заявник просить зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року з метою недопущення в майбутньому порушення прав малолітнього спадкоємця п`ятої черги - ОСОБА_2 .
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Заявник обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного рішення суду у клопотанні не навела, клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року є передчасним та задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Дніпровського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 641/2666/19 за заявою Харківської міської ради, заінтересована особа,- Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, про визнання спадщини відумерлою та передачу майна до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 січня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
          Г. І. Усик
          В. В. Яремко