ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8128/20 Справа № 212/4670/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чорний І.Я. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 212/4670/20
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді -       Зубакової В.П.
суддів -                           Барильської А.П., Бондар Я.М.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року, яке ухвалено суддею Чорним І.Я. у м. Кривому Розі Дніпропетровського області та повне судове рішення складено 11 серпня 2020 року, -
ВСТАНОВИВ :

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі – ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, працюючи у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійні захворювання, у зв`язку із чим, висновком МСЕК від 23.06.2020 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у загальному розмірі 65 % з яких первинно: 40% - вібраційна хвороба, 15% - радикулопатія, повторно: 10% - виробнича травма 1997 року та визнано особою з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01.06.2021 року.
Вважає, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просив суд стягнути на його користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 200 000 грн. 00 коп.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану в зв`язку з ушкодженням здоров`я, у розмірі 80 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.
Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судові витрати у розмірі 840,80 грн.
В решті позову – відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить збільшити його розмір до заявленого ним у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості. Внаслідок втрати професійної працездатності позивач не має змоги вести звичне життя, вимушений постійно проходити курси лікування. Судом першої інстанції не було в повній мірі оцінено докази щодо обов`язку відповідача в забезпечені позивача безпечними умовами праці.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 21.07.1993 року по 14.05.2018 року працював підземним гірничим робітником, підземним крипільником, гірничим робітником очисного забою Руднику «Суха Балка», ВАТ «Суха Балка», ПАТ «Суха Балка», ПАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником яких є ПрАТ « Суха Балка», в шкідливих умовах праці (а.с.16-19).
14.05.2018 року – позивач звільнений з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.
Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я про наявність професійного характеру захворювання Державної установи «Українського НДІ промислової медицини» № 405 від 25.02.2020 року ОСОБА_1 встановлені професійні захворювання: вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вираженої вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, синдромом радикулопатії шийної з вираженими статико-динамічними порушеннями, з двобічним плечо-лопатковим перріартрозом, остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів, стійкий больовий синдром; радикулопатія попереково-крижова з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійкий больовий синдром ( а.с. 12-13).
Згідно п.17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.04.2020 року, професійні захворювання у ОСОБА_1 виникли за таких обставин: працюючи на шахті імені Фрунзе ПрАТ «Суха Балка» підземним гірником очисного забою з 25.08.1999 року по 14.05.2018 року, виконував роботи з випуску і ліквідації зависань руди в вертикальних виробках, дроблення габаритів, доставку руди скреперними лебідками в рудоспуск. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди та робочого місця, мавших місце порушень режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених показників локальної вібрації та незручної робочої пози. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 25.02.2020 № 405 підставою для встановлення професійних захворювань, також послужив профмаршрут: 21.07.1993 - 21.12.1993 - гірник        підземний, шахти імені Фрунзе, ПрАТ «Суха Балка»; 21.12.1993 - 08.06.1998   - кріпильник підземний, шахти імені Фрунзе, ПрАТ «Суха Балка».
Відповідно до п. 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.04.2020 року, причиною професійного захворювання позивача є локальна вібрація та важкість праці.
Пунктом 20 вищевказаного Акту осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, враховуючи роботу ОСОБА_1 впродовж 23 років 07 місяців в умовах впливу шкідливих факторів та неодноразову зміну керівництва, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання, встановити неможливо.
Згідно висновку МСЕК від 23.06.2020 року серії 12 ААА № 079100 ОСОБА_1 було первинно встановлено 65 % втрати професійної працездатності, з яких первинно 40% по вібраційній хворобі та 15% по радикулопатії, повторно 10% по виробничій травмі 1997 року, третя група інвалідності, з наступним переоглядом 01.06.2021 року.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з отриманим ним на виробництві професійним захворюванням.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
З Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.04.2020 року вбачається, що причиною професійного захворювання позивача є локальна вібрація та важкість праці.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ПрАТ «Суха Балка», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів 
Так, позивач час від часу змушений проходити стаціонарний курс лікування та періодичні обстеження, переносить щоденний фізичний біль та моральні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що професійне захворювання обмежує його життєву активність і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Лікарями виявлений відсутній стабілізаційний процес у його здоров`ї, що підтверджується чисельними виписними епікризами, що містяться в матеріалах справи, в яких зафіксований нестійкий стабілізаційний стан його здоров`я, внаслідок чого переносить моральні страждання.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.
Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачу  ОСОБА_1  заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування   моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. 
Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з професійними захворюваннями позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, втратив професійну працездатність у загальному розмірі 65 % з яких первинно: 40% - вібраційна хвороба, 15% - радикулопатія, повторно: 10% - виробнича травма 1997 рокута визнання його особою з інвалідністю третьої групи. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки у нього стійкий біль у хребті, кінцівках, відчуття обмеження рухів, оніміння в кистях, судоми в м`язах, порушення ходи. Періодично проходить лікування, незважаючи на постійні курси лікування покращення в стані здоров`я не спостерігається.
Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманих професійних захворювань, тривалості праці позивача в шкідливих умовах, що перевищували нормативи на ПрАТ «Суха Балка», (23 роки 07 місяців), що потягло втрату працездатності, відсоток втрати ним професійної працездатності в розмірі 65 %, та визнання його особою з інвалідністю третьої групи, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 80 00,00 грн. до 165 000,00 грн.
Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави   та збільшує цей розмірі з 840,80 грн. до 1650,00 грн., тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.
Крім того, з відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 2475,00 грн. за подання позивачем апеляційної скарги (1650,00 грн. х 150%)..
В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 рокузмінити, збільшити розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 з 80 000,00 гривень до 165 000 (сто шістдесят п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року змінити, збільшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судового збору з 840 гривень 80 копійок до 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.
                 В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 2475 (дві тисячі чотириста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 15 жовтня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: