УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/2130/20         Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М. 
Категорія ч.1 ст.130 КупАП Доповідач Слісарчук Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Слісарчук Я.А., за участю секретаря судового засідання: Кашенко Л.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Кушніренка А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, щодо                
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської від 19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.
Згідно постанови, 11.09.2020 о 01 год 25 хв на 109 км а/д Київ-Чоп, ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault  Scenik», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Кушніренко А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив їх та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення. Зазначає, що станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП діяла у редакції, яка не передбачала відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Суд першої інстанції порушив вимоги чинного законодавства, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що останній порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 03.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким скасовано норму про кримінальну відповідальність за вищевказані діяння, однак положення статті 130 КУпАП не викладено в редакції, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Окрім цього, неможливо відновлювати дію норм закону, які втратили чинність, шляхом скасування норми, яка встановлювала втрату чинності закону. Вважає, що скасування норми закону, якою вносились зміни до ст.130 КУпАП, не повертають редакцію ст.130 КУпАП у попередній стан до запровадження змін, адже самим кодексом передбачено механізм внесення змін до кодексу – виключно шляхом прийняття Закону України про внесення відповідних змін. Матеріали адміністративної справи не містять підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке настає відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а особа, відповідно, не є суб`єктом цього правопорушення, оскільки не є судноводієм морського чи річкового судна. Зазначає, що докази, які містяться в матеріалах справи, є недостатніми для безсумнівного прийняття рішення про винуватість його підзахисного. В матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, а також в поясненнях свідків відсутні підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що були б підставою для направлення останнього на проходження такого огляду.
       Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Кушніренка А.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.        
       Висновок суду про винність  ОСОБА_1  у вчиненні вищезазначеного правопорушення стверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав належну оцінку, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №531425 від 11.09.2020 року, згідно якого 11.09.2020 о 01 год 25 хв на 109 км а/д Київ-Чоп, ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault  Scenik», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно яких останні були запрошені в якості свідків та в їхній присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, згідно встановленого законом порядку, у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився; рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, який підтверджує, що у присутності двох свідків водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився.
       Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, в результаті чого ОСОБА_1   притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними. 
       Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Проаналізувавши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, які зазначені вище.
       Обставини, зазначені у вказаному протоколі, відповідають диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, що встановлює відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. 
       Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол – поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержантом поліції Жлобіцьким П.Л.
       Вказаний протокол також підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який відмовився надавати пояснення по суті порушення.
       Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.
       Доводи апелянта щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, встановлених у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
       З матеріалів справи вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
       Апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги в частині того, що станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП діяла у редакції, яка не передбачала відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виходячи з наступного.
       22 листопада 2018 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі – Закон №2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.
       03 грудня 2019 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі – Закон №321-IX), яким відтерміновано набрання чинності Законом №2617-VIII з 01 січня 2020 на 01 липня 2020 року.
       17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі – Закон №720-IX).
       У Розділі ІІ Закону №720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII).
       01 липня 2020 року Закон №2617-VIII набрав чинності, а Закон №720-IX був підписаний Президентом України 02 липня 2020 року та 03 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».
       Відповідно до ч.5 ст.94 Конституції України, Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
       Тобто, Закон №720-IX набрав чинності 03 липня 2020 року, в день його опублікування.
       Крім того, Законом України №720-IX внесено зміни до Закону №2617-VIII, відповідно до яких із Закону №2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.
       Враховуючи наведене, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом №2617-VIII, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є законним та обґрунтованим, з чим і погоджується апеляційний суд.
       Відсутність в матеріалах справи направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а також не зазначення в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не є істотним порушенням вимог КУпАП, які тягнуть за собою скасування постанови суду.
       Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.
       Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника. Підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі адвоката Кушніренка А.В., апеляційний суд не знаходить.

       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП  суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Кушніренка А.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської  від 19 жовтня 2020 року відносно  ОСОБА_1 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: