ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" грудня 2020 р.           Справа№ 910/9320/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Суліма  В.В.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Коротун О.М. 
 
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ"
на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 року (повний текст складено 06.08.2020 року)
у справі №  910/9320/20  (суддя Пінчук В.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ"
до Державного закладу " Госпіталь ветеранів війни " " Лісова поляна " МОЗ України
про стягнення 83294,07 грн
без виклику представників сторін
                                                    
                                                  ВСТАНОВИВ: 
          
                 Товариство з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ" (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного закладу " Госпіталь ветеранів війни "  "Лісова поляна" МОЗ України про стягнення з відповідача  на користь позивача 83294,07 грн відшкодування оціночної вартості безпідставно спожитого природного газу.
          Позовні вимоги мотивовані тим, що  відповідачем з 19.03.2020 року по 02.04.2020 року було спожито природний газ об`ємом 19,5526 тис. куб. м. на загальну суму 79923,40 грн  (з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог), який належав Товариству з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ" без жодних на то правових підстав.
          Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
          Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 
               Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права. 
          Так, скаржник вказав, що відповідач набув природний газ позивача за спірний період в обсязі 19,5526 тис.куб м., що підтверджується з даних інформаційної платформи оператора ГТС без будь якої підстави.
          Крім того, скаржник вказав, що  єдиною  можливістю здійснити заходи із припинення газоспоживання були у відповідача, а саме здійснити дії з відключення установи від газової потужності та опломбувати газовий кран щоб уникнути несанкціонованого відбору природного газу з ресурсів Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСТУМ».
          Також скаржник послався на постанову Кабінету міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобіганню поширенню на території України гострої распіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відповідно до якої, зокрема заборонено до 24.04.2020 року постачальникам природного газу здійснювати припинення природного газу виробникам теплової та електричної енергії.
          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2020 року справу № 910/9320/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.
                   10.09.2020 року від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ"  залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.
          Крім того, відповідач  у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема зазначив, що  в період постачання природного газу позивачем для потреб відповідача, між сторонами не було жодних чинних угод. Натомість, у відповідача був чинний договір на поставку природного газу до 31.03.12020 року, з попереднім постачальником газу.   
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2020  у справі №  910/9320/20 залишено без руху. 
          Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому розмірі згідно з чинним законодавством.
                 Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.
          Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 року у справі №  910/9320/20. Призначив до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 року  у справі №  910/9320/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників своєю ухвалою від 30.09.2020 року.            
          Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення  Господарського суду  міста Києва  від 30.07.2020 року підлягає скасуванню, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ"  - задоволенню,  з наступних підстав. 
          Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
          Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю " КАСТУМ " (постачальник) та Державним закладом "Госпіталь ветеранів війни" "Лісова поляна" МОЗ України (споживач) був укладений договір на постачання природного газу № 18/02 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу. 
          Згідно п. 11.1 договору строк дії останнього до 31.12.2020 року.
           10.03.2020 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору № 18/02 від 18.02.2020 року про припинення його дії з 10.03.2020 року.  
          Відповідно до п.п. 2, 3 додаткової угоди сторони підтверджують, що на момент  припинення дії договору між ними немає неврегульованих  спорів з приводу його виконання, а також будь яких невиконаних сторонами зобов`язань, в тому числі по оплаті за поставлений товар. У зв`язку з припиненням дії договору, жодна із сторін немає претензій до іншої сторони договору. 
          Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).
          Згідно  п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
          Відповідно до п. 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.
          Згідно п. 1 розділу ІІ зазначених правил, підставою для постачання природного газу споживачу, зокрема є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов. 
          Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України  договір є обов`язковим для виконання сторонами.  
          Як вбачається з матеріалів справи, на час підписання договору на постачання природного газу  № 18/02 від 18.02.2020 року та на час підписання додаткової угоди № 1 до вказаного договору про припинення його дії відповідач мав діючий договір на поставку природного газу до 31.03.2020 року з попереднім постачальником газу Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ», що підтверджується додатковою угодою до договору на постачання природного газу №11/02/2274 від 11.02.2019 року (а.с. 156). 
          Відповідно до п. 7.2 договору № 18/02 від 18.02.2020 року оператор газорозподільної системи, у тому числі за дорученням постачальника припиняє або обмежує постачання газу споживачу (на об`єкти споживача) з дотриманням норм безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення ) газу, зокрема у випадку розірвання договору постачання природного газу. 
          При цьому, відповідно до п. 20 Постанови НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року Про затвердження правил постачання природного газу споживач зобов`язується дотримуватися вимог цих правил, зокрема забезпечувати дотримання дисципліну відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договорами, самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках порушення строків оплати за договором на постачання природного газу, відсутності споживача у розрахунковому реєстрі  будь-якого постачальника на інформаційній платформі оператора ГТС, відстутності укладеного договору постачання природного газа.
          Постановою Кабінету міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобіганню поширенню на території України гострої распіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» заборонено до 24.04.2020 року постачальникам природного газу здійснювати припинення природного газу виробникам теплової та електричної енергії (припинення забезпечення споживача необхідними підтвердженнями обсягами  природного газу, неподання оператору  газотранспортної системи  номінацій/реномінацій на транспортування природного газу для задоволення потреб споживачів,  зменшення періоду  постачання  в інформаційній  платформі оператора газотранспортної системи  та/або надсилання доручень  на припинення  (обмеження)  транспортування/розподілу  природного газу для споживачів або припинення  газопостачання) незалежно від форми власності, установивши, що на період встановлення карантину акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зобов`язане на умовах та у порядку, передбачених положенням про покладення спеціальних обов`язків  на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України  від 19.10.2018 року №857. 
          З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з твердженням скаржника, що у останнього була відсутня можливість здійснити заходи із припинення газоспоживання відповідачу.
          Колегією суддів установлено, що відповідач не мав    договірних відносин з позивачем, що не заперечується сторонами у справі, а отже відсутні договірні підстави для використання відповідачем природного газу у спірні періоди.
          За твердженням позивача відповідач в період з 196.03.2020 року по 02.04.21020 року здійснив  несанкціонований відбір природного газу з ресурсів Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСТУМ». 
Так, відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС (а.с.  40-44 ) постачальником природного газу споживачу - Державному закладу Госпіталь ветеранів війни «Лісова поляна» Міністерства охорони здоров`я України на період з 19.03.2020 року по 02.04.2020 року був закріплений постачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «КАСТУМ». Сумарний обсяг спожитого природного газу із ресурсів Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСТУМ». За відповідний період становить 195526 тис. м. куб. на загальну суму 79923,40 грн, що в свою чергу підтверджує факт спожиття природного газу Державним  закладом Госпіталь ветеранів війни «Лісова поляна» Міністерства охорони здоров`я України в спірний період. 
          З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належний висновок суду першої інстанції, що позивач не надав суду будь-яких доказів того, що відповідачем був здійснений несанкціонований відбір природного газу саме з ресурсів Товариства з обмеженою відповідальністю  «КАСТУМ ».
          При цьому, колегія суддів відзначає, що матеріали справи не містять, а відповідачем не було подано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів розрахунків з попереднім постачальником газу Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» за спірний період (квитанція за газопостачання, тощо). 
          Згідно  ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
          Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27 жовтня 1993 року (n. 33), та Ankerl v. Switzerland від 23.10.1996 року (n. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе становище, ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.
          Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.
          Відповідно до ч. 1  ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          За приписами ч. 1  ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1  ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
          Відповідно до ч. 1  ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
          Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено право споживача на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають установленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
          Частиною другою ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначені обов`язки споживача, зокрема, укласти договір про постачання природного газу та не допускати несанкціонованого відбору природного газу.
          Відповідно до  ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»  оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
          Положенням ч. 2 ст. 22 Закону оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.
          Згідно ч. 1 ст. 32 даного Закону транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу у порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.
          За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.
Принципи та механізм транспортування газотранспортною системою природного газу визначаються Кодексом газотранспортної системи.
          Так, відповідно до п.1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтвердженої номінації (заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу).
Отже, кожен споживач отримує природний газ лише в обсязі, передбаченому заявкою на транспортування. У газотранспортній системі відсутні обсяги природного газу, що не мають власника та цільового призначення.
За таких обставин, ураховуючи, що відповідач не мав договірних відносин з позивачем, але здійснив відібрання газу, мова йде про набуття відповідачем майна без достатньої правової підстави.
Згідно з ч. 1  ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Главою 83 Цивільного кодексу України  врегульовано два види позадоговірних зобов`язань:
1)  зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного набуття майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого);
2)  зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого).
Зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:
-  набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути з її володіння (відповідач за спірний період з 19.03.2020 року по 02.04.2020 року набув природний газ у обсязі 195526 тис.куб.м.);
-  набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майн іншою особою (відповідач здійснив відбір (споживання) природного газу з газотранспортної системи, тобто з ресурсу позивача);
-  відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнеш цивільних прав та обов`язків (відповідач, незважаючи на відсутність у нього договору та будь-яких підстав для відбору з газотранспортної системи  з ресурсу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ" здійснив у березні - квітні 2020 року відбір природного газу в обсязі 195526   тис.куб.м.).
З огляду на зазначене, здійснений відповідачем відбір природного газу у обсязі 195526  тис.куб.м. з ресурсу позивача за відсутності у відповідача будь-яких договірних відносин з позивачем, є підставою для застосування судом  ст. 1212 Цивільного кодексу України  та задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 79923,40 гривень    вартості безпідставно набутого майна.
Доводи та заперечення відповідач  викладені у його відзиві на апеляційну скаргу, зокрема щодо  діючого договору на поставку природного газу до 31.03.2020 року з попереднім постачальником газу Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» спростовуються висновками суду апеляційної інстанції у даній постанові. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що в разі встановлення неправомірності дій оператора ГТС позивач не позбавлений можливості звернутись за захистом своїх інтересів, в тому числі  шляхом стягнення збитків.  
Відповідно до  ст. 236 Господарського процесуального кодексу України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).
          Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи скаржника, зокрема, що відповідачем безпідставно було спожито природний газ з ресурсу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ", знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку,  у зв`язку з чим оскаржене рішення    суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.  
          Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати пов`язані із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції.          
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -
                                                            
                                                            ПОСТАНОВИВ:
                   
           1.   Апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 року у справі №  910/9320/20  задовольнити.          
           2. Рішення Господарського суду міста Києва  від 30.07.2020 року у справі №910/9320/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.          
          Стягнути з Державного закладу " Госпіталь ветеранів війни " " Лісова поляна " МОЗ України (04075, м. Київ, Пуща-Водиця, 7 Лінія, код ЄДРОПУ 22872893) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ"  (79019, м. Львів, проспект Чорновола, 63, код ЄДРПОУ 41087491) 79923,40 грн (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять три гривні 40 копійок) вартості безпідставно набутого майна та 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору. 
           3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на відповідача. 
          Стягнути з Державного закладу "Госпіталь ветеранів війни"  "Лісова поляна" МОЗ України  (04075, м. Київ, Пуща-Водиця, 7 Лінія, код ЄДРОПУ 22872893) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСТУМ"  (79019, м. Львів, проспект Чорновола, 63, код ЄДРПОУ 41087491) 3153,00 грн (три тисячі сто п`ятдесят три гривні 00 копійок) судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.                    
           4.   Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
           5.  Матеріали справи №910/9320/20 повернути до Господарського суду міста Києва. 

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Сулім 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                О.М. Коротун

       Дата складення повного тексту 01.12.2020 року у   зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному.