Ухвала        
 
23 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 461/2501/19
провадження № 61-16968ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,  розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана Демарчук Наталею Олександрівною, на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування запису про державну реєстрацію права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») 12 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана ОСОБА_3 , на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 02 грудня 2020 року ці недоліки було усунуто. 
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 03 квітня 2019 року у справі № 754/6442/16-ц та від 03 липня 2019 року у справі № 495/9109/17; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі,  просить зупинити виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року до закінчення перегляду справи судом касаційної інстанції. Клопотання мотивоване тим, що оскарженими рішеннями повернуто у власність ОСОБА_1 квартири, що є підставою для втрати АТ КБ «ПриватБанк» предмету іпотеки.
 
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте вказані в заяві обставини щодо зупинення виконання рішення не свідчать про наявність підстав для його зупинення і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання. Тому в задоволенні заяви слід відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 461/2501/19.
 
Витребувати з Галицького районного суду м. Львова цивільну справу № 461/2501/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування запису про державну реєстрацію права власності.
 
У задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 січня 2021 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                                            В. І. Крат
 
                                                                                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                                  М. М. Русинчук