ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 р.	Справа № 520/9159/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Сліденко А.В., м. Харків) від 17.08.2020 року по справі № 520/9159/2020
за позовом ОСОБА_1 
до Борівської селищної ради
третя особа  ОСОБА_2 
про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Борівської селищної ради XLIII сесії VII скликання від 21.08.2018 р. № 20 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою зміни її цільового призначення в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 ».
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішення органу місцевого самоврядування з приводу зміни цільового призначення земельної ділянки порушує її права на безпечне довкілля, як власника земельної ділянки, яка розташована поблизу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року по справі № 520/9159/2020 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач та третя особа подали відзиви на апеляційну скаргу, в якому наполягають на законності рішення суду першої інстанції, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Сторони про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Третя особа проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиви на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на території смт. Борова діє Генеральний план, розроблений у 1979 році та актуалізований у 2014 р., що підтверджується листом Голови Борівської РДА Харківської області від 14.08.2020 р. № 03-59/1650.
Позивач з 20.11.2019 р. є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321055100:07:019:0292 за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщена нежитлова будівля посту технічного обслуговування та миття автомобілів і пункт переливу скрапленого газу.
Третя особа є власником розміщеної поблизу земельної ділянки із кадастровим номером 6321055100:07:019:0279 за адресою: АДРЕСА_1 .
І заявник, і третя особа зареєстровані у якості фізичних осіб-підприємців, використовують належні їм земельні ділянки у межах власної господарської діяльності.
Як було встановлено судом першої інстанції обидві земельні ділянки розташовані у зоні промислової забудови, що підтверджується листом Голови Борівської РДА Харківської області від 14.08.2020 р. № 03-59/1650.
Крім того,  листом Відділу у Борівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 14.08.2020 р. № 18-20-0.23,13-123/105-20 також підтверджено, згідно з Проектом встановлення меж сільських населених пунктів масив розміщення обох земельних ділянок відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
За завданням від 17.07.2017 р. ТОВ «Контур– 10» відносно земельної ділянки третьої особи було розроблено проект відведення з метою зміни цільового призначення.
Висновком Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської РДА Харківської області № 01/10 від 10.10.2017 р. погоджено зміну цільового призначення земельної ділянки третьої особи.
21.08.2018 р. селищною радою відносно земельної ділянки третьої особи було прийнято рішення № 20 про затвердження проекту землеустрою стосовно зміни цільового призначення земельної ділянки із землі сільськогосподарського призначення приватної форми власності для індивідуалього садівництва на землю промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг і допоміжних операцій.
Не погодившись з таким рішенням , позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку про їх безпідставність.
В доводах апеляційної скарги позивач по справі послалася на те, що зміні цільового призначення земельної ділянки передує розроблення та затвердження детального плану території. Детальний план території, яка розташована в межах населеного пункту за умови відсутності плану зонування території розробляється на підставі рішення щодо розроблення детального плану території відповідної сільської, селищної ради. Фізичні особи, власники земельних ділянок, можуть ініціювати питання щодо розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні та внесення змін до неї. Вказує, що відсутність документа  свідчить лише про те, що його необхідно оформити, а вже потім здійснювати зміну цільового призначення земельної ділянки. Натомість, судом не проаналізовано  прийняття  рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки  при відсутності детального плану території. На думку апелянта порушена процедури прийняття оспорюваного рішення, оскільки порушено порядок зміни цільового призначення земельної ділянки, а суд першої інстанції не надав належної оцінки цим обставинам по справі, що свідчить про неповне дослідження обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Питання зміни цільового призначення земельної ділянки регулюється Земельним кодексом України від 25.10.2001 р. № 2768-ІІІ (далі – ЗК України).
Відповідно до ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок і провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поняття «цільове призначення земельної ділянки» та поняття «категорія землі» є рівнозначними термінами.
Судовим розглядом встановлено, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 розташована в межах населеного пункту, а тому вирішення питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою зміни її цільового призначення відноситься до компетенції відповідача у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 1861 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.
На виконання вимог ч. 2 ст. 1861 ЗК України проект землеустрою попередньо, до прийняття оскарженого рішення селищної ради, був погоджений висновком Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської РДА Харківської області № 01/10 від 10.10.2017 р.
Згідно з ч. 7 ст. 1861 ЗК України органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:
додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";
надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;
проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.
Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.
З наведеного вище слідує, що  підстави для отримання інших погоджень проекту землеустрою відсутні.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства подано до уповноваженої особи необхідний пакет документів для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою зміни її цільового призначення, а відповідачем процедурних порушень при прийнятті цього рішення допущено не було.
Що стосується посилання апелянта на порушення її права не безпечне довкілля, колегія суддів зазначає наступне.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що , на земельній ділянці (кадастровий номер: 6321055100:07:019:0297), площею 0,02 га, яка належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований газовий заправочний модуль, без будь-яких дозвільних документів, що в свою чергу становить загрозу для мешканців Борівської територіальної громади та безпосередньо становить загрозу для суміжних власників земельної ділянки.
Судовим розглядом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321055100:07:019:0297, власником якої є ОСОБА_2 , має цільове призначення для розміщення і експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (КВЦПЗ 12.08), розташована у зоні промислової забудови населеного пункту смт Борова і відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. На вказаній земельній ділянці у відповідності до вимог чинного законодавства зареєстровано об`єкт підвищеної небезпеки - автогазозаправна станція, діяльність на якій не здійснюється.
Поруч з вказаною земельною ділянкою, також на землях промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення розташована земельна ділянка з кадастровим номером 6321055100:07:019:0292, що належить позивачу (апелянту), і на якій розміщена нежитлова будівля посту технічного обслуговування та миття автомобілів і автомобільна заправна станція, на якій здійснюється продаж скрапленого газу,
Зважаючи на те, що позивач стверджує про порушення власного екологічного права іншим суб`єктом господарювання, який також має намір у подальшому провадити аналогічний вид господарської діяльності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення права позивача на безпечне довкілля є недоведеним.
На відсутність порушення цього права також вказують витребувані судом і долучені до матеріалів справи документи, а саме: копія складеного КП «Санітарно-екологічний центр» проектом Реконструкції нежитлової будівлі автомайстерні з встановленням модулю ЗВГ з роздавальною колонкою; копія виданого філією «Харківська» ТОВ «Консалтингова агенція «Галілео» експертним звітом від 14.01.2020 р. № 19418 на бланку серії ХК №1045; копія постанови старшого слідчого СВ Борівського відділення поліції Ізюмського ВП ГУ НП в Харківській області від 27.05.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020220230000093 від 02.05.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення  -злочину, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України по факту самоуправства у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення – злочину, через невиявлення фактичних даних про здійснення ФОП ОСОБА_2 торгівлі скрапленим газом.
На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року по справі № 520/9159/2020 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий    З.Г. Подобайло   	

Повний текст постанови складено  11.12.2020 року