Постанова 
Іменем України 
 
23 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 211/2837/18
провадження № 61-22650св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                  Коротуна В. М.,               
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Довгинцівського районного суду                    м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Сарат Н. О. від 26 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду в складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О. від 15 листопада 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                           ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», в якому просила стягнути з відповідача на свою користь майнову та моральну шкоду, завдану внаслідок скоєння кримінального правопорушення.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 10 грудня 2015 року   ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго», при виконанні своїх трудових обов`язків допустив порушення правил безпеки, у зв`язку із чим було допущено травмування позивача. Зазначає, що її не було попереджено ОСОБА_3 , який був відповідальний за правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що на тій ділянці проводились роботи з розчищення траси, та у той бік не можна було йти. У результаті травми вона, згідно висновку судово-медичної експертизи № 605 від 29 березня 2016 року отримала тяжкі тілесні ушкодження у виді крайньої тяжкості контузії з розтрощенням лівого очного яблука та тканин орбіт, травматична евісцерація, випадіння ретробульбарної клітковини, забійні рани повік з розривом ресничного краю, забійно-рвана рана надбровної дуги, синці повік та лівої скроневої області. Провина обвинуваченого ОСОБА_2 встановлена обвинувальним вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2018 року. Унаслідок травмування позивачу присвоєно 3 групу інвалідності безстроково. 
 Матеріальну шкоду станом на 22 травня 2018 року вона оцінює в сумі 200 912,52 грн, які просить стягнути з відповідача. Крім завданої матеріальної шкоди, їй завдана також моральна шкода, тому, через свою інвалідність, вона не має можливості працювати на попередній роботі, отримувати достойну заробітну плату, унаслідок чого її родина перебуває у скрутному матеріальному становищі. Усі зазначені факти значно підірвали її здоров`я, унаслідок чого, майже щодня, вона вимушена вживати медичні препарати заспокійливої дії. Усі зібрані родиною заощадження витрачаються на її лікування, а не на потреби сім`ї. Моральну шкоду вона оцінює в розмірі 100 000 грн, яку також просить стягнути з позивача.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.
Суд першої інстанції відмовляючи в позові в частині відшкодування матеріальної шкоди, виходив із недоведеності позовних вимог в цій частині. Позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням працівником відповідача трудових обов`язків, ОСОБА_1 тривалий час перебувала на лікуванні, перенесла ряд операцій та понесла душевні страждання, у зв`язку зі зміною звичайного ритму життя, унаслідок чого наявні підстави для відшкодування моральної шкоди в розмірі заявленому в позові.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада                     2019 року  апеляційні скарги ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2019 року залишено без змін.
Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду зазначив про те, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстав для його скасування, з мотивів викладених в апеляційних скаргах, немає.
Узагальнені доводи касаційних скарг
У грудні 2019 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Року Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року, у якій заявник посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині задоволення позову, та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в позові.
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не надано правової оцінки обставинам грубої необережності потерпілої, яка сприяла виникненню шкоди, яка виразилася в ігноруванні огороджувальних знаків (прапорців) та не зупиненні руху до місця проведення робіт після попередження працівником ОСОБА_5 (свідок по справі) про небезпеку; фактично вже отриманої позивачем суми грошових коштів в добровільному порядку, що значно перевищує розмір заявлених позивачем вимог в частині відшкодування моральної шкоди; не вмотивовані висновки судів стосовно стягнення моральної шкоди саме у розмірі 100 000 грн.
У грудні 2019 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати судові рішення в частині відмови в позові та в цій частині ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що позивач на підтвердження своїх вимог в частині розміру матеріальної шкоди надала суду наступні документи: вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 211/2908/17 відносно ОСОБА_2 ; висновок судово-медичної експертизи № 605 від 29 березня 2016 року, відносно якого вона отримала тяжкі тілесні ушкодження; оригінали медичних виписок, довідок, рецептів, направлень на лікування потерпілої ОСОБА_1 ; проїздні документи до місця проведення лікування; фіксальні чеки потерпілої та інших документів, що підтверджують розмір понесених на лікування витрат, що не були оплачені відповідачем у розмірі 200 912,52 грн.
Відзиви на касаційні скарги до суду не надходили.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                           27 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 211/2837/18 з Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Суд установив, що 10 грудня 2015 року о 13 год 50 хв ОСОБА_2 , керуючи роботою з розчищення траси від парослі кущорізом КРЛ-2.0 на ділянці опор № 48-52А ПЛ-330 Кв, при зрізі парослі за рахунок великої кінетичної енергії, створеної обертання ріжучої траверси, було допущено травмування ОСОБА_1 камінням, яке відскочило від твердої поверхні насипної дороги та потрапило у ліве око постраждалої.
Вина обвинуваченого ОСОБА_2 встановлена вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2018 року, у відповідності до якого                       ОСОБА_2 засуджено до двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з дотриманням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, строком на два роки. На підставі пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_2 звільнений від відбування призначеного йому покарання.
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційні скарги не підлягають задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                       2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційних скарг ОСОБА_1 та                       ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (стаття 1167 ЦК України).
Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Встановивши, що на момент нещасного випадку ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», суди попередніх інстанцій правильно застосували до спірних правовідносин статтю 1172 ЦК України і дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідальність за завдану            ОСОБА_1 майнову і моральну шкоду покладається на ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго».
Згідно з частиною першою та частиною п`ятою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказувннями.
Відповідно частини першої та третьої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.
Суд установив, що відповідачем позивачу було відшкодовано матеріальну шкоду на лікування у розмірі 3 000 Євро та 45 200 грн. Дані кошти підприємством були відшкодовані позивачу на підставі рецептів та чеків.
Звертаючись до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, позивач указала, що залишилася частина невиплачених відповідачем витрат на лікування, однак у порушення вимог статей 76, 78, 81, 83 ЦПК України належними та допустимими доказами не довела, які саме витрати на лікування понесені нею, які відповідач не відшкодував.
За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в позові в частині відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку із недоведеністю вимог. 
Судом встановлено, що позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням працівником відповідача трудових обов`язків. ОСОБА_1 тривалий час перебувала на лікуванні, перенесла ряд операцій та понесла душевні страждання, у зв`язку зі зміною звичайного ритму життя.
З огляду на вказане, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необхідність відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди.
Колегія суддів погоджується з із розміром морального відшкодування, який визначений судами попередніх інстанцій, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Зокрема, судами попередніх інстанцій враховано характер отриманої травми, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та можливість такого відновлення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи наведені у касаційній скарзі зводяться до незгоди з висновками апеляційного суду стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
Ураховуючи, що ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року було зупинено виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому виконання вказаного судового рішення підлягає поновленню.
Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд  у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги   ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення.
Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року залишити без змін. 
Поновити виконання Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                        М. Є. Червинська
 
                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                В. М. Коротун