ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/7277/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року (суддя Неклеса О.М, повний текст рішення складений 07.09.2020) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1    
до    Військової частини НОМЕР_1                            
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, –
в с т а н о в и в :
           ОСОБА_1 у липні 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018.
                              Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018.
                              Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
                              Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
                              Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого напряму відділу служби управління Департаменту.
В період проходження військової служби ОСОБА_1 перебував на фінансовому забезпеченні частини та отримував грошове забезпечення.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення з 26 грудня 2018 року.
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018 та невиплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.206 по 26.12.2018; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018 та компенсацію за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 в адміністративній справі № 160/10143/19 позовну заяву задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018 та не виплати йому компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018 та компенсацію за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 частково задоволено апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 . Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 в адміністративній справі № 160/10143/19 скасовано в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.206 по 26.12.2018 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018. У задоволенні позову ОСОБА_1 у вказаній частині відмовлено. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 в адміністративній справі № 160/10143/19 залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції в адміністративній справі № 160/10143/19 дійшов висновку, що позовна вимога про нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення є передчасною в межах розгляду даної справи.
На виконання рішення суду в адміністративній справі № 160/10143/19 Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила 04.06.2020 ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018, проте не здійснила нарахування та виплату компенсації  втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення.
ОСОБА_1 вважає таку бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення – встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з п. 2 Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці та складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 26.12.2017 не виплачувалася індексація грошового забезпечення.
Право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.12.2018 визнано судовим рішенням, яке набрало законної сили, та відповідно до приписів статті 78 КАС України не підлягає доказуванню та не оскаржується сторонами по справі. 
Пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі – компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статті 3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Вказані висновки узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах: від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19, від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11439/19.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (в даному випадку індексації грошового забезпечення) та порушення встановлених строків їх виплати. 
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права,  підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року в адміністративній справі № 160/7277/20 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 18 грудня 2020 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повна постанова складена 18 грудня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова