ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" листопада 2020 р.      м.Львів                                   Справа №914/1133/18
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді – доповідача):                                                            Т.Б.Бонк
судді                                                                                                              С.М.Бойко
          Г.Г.Якімець
секретар судового засідання Борщ Ірина Олегівна 

з участю представників учасників процесу:
від позивача : не з`явились;
від відповідача: не з`явились;
від приватного виконавця: Пиць А.А. – приватний виконавець;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, б/н від 02.09.2020 (вх. № апеляційного суду 01-05/2414/20 від 04.09.2020)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 серпня 2020 року (суддя Долінська О.З., повний текст ухвали складено 25.08.2020, м. Львів) 
за скаргою Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" за вх. №1785/20 від 03.08.2020 р. на постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 57701234 
у справі № 914/1133/18
за позовом: Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького", с. Тудорковичі, Львівська область,
до відповідача: Приватне підприємство "Барокко", м. Яворів, Львівська область
про стягнення 85 800,00 грн.
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог скарги і ухвали суду першої інстанції:
20.06.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Приватного підприємства «Агрофірма ім. Б.Хмельницького» до Приватного підприємства «Барокко» про повернення безпідставно набутого майна на суму 85    800,00 грн. 
Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.09.2018 у справі №914/1133/18 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Барокко" на користь Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" 85 800,00 грн. боргу та 1762,00 грн. судового збору.
На виконання вказаного рішення, 01.11.2018 Господарським судом Львівської області видано наказ, який було скеровано позивачу, як стягувачу, для пред`явлення його до виконання.
19.06.2020 до Господарського суду Львівської області надійшла скарга Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" (вх. № 1418/20 від 19.06.2020 р.) на постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №57701234 на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.06.2020 (суддя Запотічняк О.Д.) скаргу Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" на постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №57701234 у справі № 914/1133/18 повернуто без розгляду скаржнику із підстав, викладених у даній ухвалі.
03.08.2020 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла скарга Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" за вх. №1785/20 на постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №57701234 на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно даної скарги просить поновити строк для звернення до суду із цією скаргою; скасувати оскаржувану постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №57701234; визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. при здійсненні ним виконавчого провадження №57701234 та зобов`язати вжити всіх передбачених законом заходів для виконання названого рішення Господарського суду Львівської області. 
В обґрунтування вищезазначеної скарги, заявник посилається на те, що приватним виконавцем Пиць А.А. не було вчинено низки дій у виконавчому провадженні №57701234 по виконання наказу Господарського суду Львівської області від 01.11.2018 у справі №914/1133/18, а саме: виконавець не звернувся до суду із поданням про обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон; не здійснив примусовий привід керівника боржника; не звернувся у правоохоронні органи для притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 382 Кримінального кодексу України; не звернувся до органів статистики щодо отримання копій балансів ПП «Барокко». Скаржником зазначено, що відповідні права виконавця передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. Окрім того, стягувач у своїй скарзі вказує на те, що приватним виконавцем Пиць А.А. не вчинено дій щодо звернення стягнення на будівлю пекарні літ. «А-1», загальною площею 126,6 кв. м., за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Чернилява, вул. Центральна, 115, яка за твердженням скаржника, належить боржнику ПП «Барокко». 

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 скаргу Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" за вх. №1785/20 від 03.08.2020 на постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні № 57701234 по справі № 914/1133/18 задоволено частково. 
Визнано неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо винесення постанови від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/1133/18 від 01.11.2018 на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" та скасовано постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 року про повернення наказу Господарського суду Львівської області № 914/1133/18 від 01.11.2018 стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.
Визнаючи дії приватного виконавця неправомірними, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що незважаючи на неодноразові виклики приватного виконавця на які не з`являвся керівник боржника, виконавець не скористався своїми правами і обов`язками в повному обсязі, визначеними ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п.14 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»); накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках передбачених законом (п.16 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника – фізичної особи чи керівника боржника – юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», однак при цьому не мотивував даного. Крім цього, зазначено про порушення приватним виконавцем положень ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строків перевірки майнового стану боржника та не дослідженням приватним виконавцем питання щодо звернення стягнення на статутний фонд боржника в сумі 3000 грн. 

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи: 
Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. не погодившись з винесеною ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що така прийнята з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи.
Апелянт вказує, що ним в ході виконавчого провадження було встановлено, що у боржника відсутні кошти та майно за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду, при цьому вказує, що керівником боржника надано аналогічні письмові пояснення. Відповідно до цього вважає, що у нього були відсутні підстави для звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон. Щодо не вчинення дій виконавцем на звернення стягнення на будівлю пекарні літ. «А-1», загальною площею 126,6 кв. м. що належить боржнику ПП «Барокко», то скаржник вказує , що на момент відкриття виконавчого провадження зазначене нежитлове приміщення було відчужене боржником на користь третьої особи, що підтверджує довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів від 28.11.2018 
Щодо звернення до суду з поданням про привід керівника боржника для надання ним пояснень щодо виконавчого документу, що перебуває у виконавчому провадженні, у випадку неявки без поважних причин на виклик, то апелянт вказує, що це є його правом, а не обов`язком. При цьому зазначає, що ним вжито заходи щодо виклику керівника боржника, а керівником боржника надано письмові пояснення з приводу виконання судового рішення. Також вказує на те, що боржником у виконавчому провадженні є юридична особа, що унеможливлює застосування приводу до даного боржника.
Щодо посилання заявника на те, що апелянт не звернувся у правоохоронні органи для притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності то вказує на те, що відомості про кримінальне правопорушення уже були внесенні до ЄРДР за заявою стягувача та крім цього, 01.03.2019 апелянтом також подано до Яворівського ВП ГУНП у Львівській області заяву про внесення відомостей в ЄРДР про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за невиконання рішення суду.
Твердження суду про порушення ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо перевірки майнового стану боржника, то апелянт вказує про хибність такого твердження вказуючи на неузгодженість з фактичними обставинами справи. 
Відповідно до цього просить, ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у даній справі скасувати та відмовити в задоволенні скарги ПП «Агрофірма ім. Б.Хмельницького», заінтересована особа ПП «Барокко» на постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №57701234 повністю. Просить, також вирішити питання про стягнення з ПП «Агрофірма ім. Б. Хмельницького» на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. понесені ним судові втрати по справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги. 

ПП «Агрофірма імені Б.Хмельницького» у відзиві, б/н від 23.09.2020 (вх. № апеляційного суду 01-04/5475/20 від 25.09.2020) заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що з метою виявлення майна боржника приватним виконавцем так і не витребувано баланс підприємства від органів статистики і взагалі не витребовувався від самого підприємства, як і його звітність від податкового органу, чи самого підприємства, з допомогою яких можна було б перевірити наявність у підприємства рухомого і нерухомого майна, за рахунок якого можна було б виконати судове рішення. Вважає, що без витребування документів і перевірки по них зазначеної інформації не можна говорити про те, що приватний виконавець вчинив всі можливі дії для виконання судового рішення, яке є обов`язковим для виконання, оскільки всі інші дії, без перевірки названої інформації по вказаних документах, носять суто формальний характер і не направлені на реальне виконання судового рішення. Також вказує, що місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку, що приватний виконавець зокрема не надав доказів того, що він вживав заходи звернення стягнення на статутний фонд боржника у розмірі 3000 грн. Приватним виконавцем, як вказує стягувач, не застосовано право звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника – фізичної особи чи керівника боржника – юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Стягувач на дане вказує, що як свідчить практика виконання рішення судів тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, в тому числі керівників підприємства є тим ефективним заходом, що примушує їх виконувати рішення судів. Відповідно до цього, ухвалу місцевого господарського суду просить залишити без змін, в апеляційну скаргу – без задоволення.
06.11.2020 в канцелярію суду від приватного виконавця Пиць А.А. (апелянта) в порядку ст. 42 Господарського процесуального кодексу України поступили письмові пояснення, де приватний виконавець вказує, що відповідно до п.16 розділу 1 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків – резидентів і нерезидентів №492 від 12.11.2003 – банк зобов`язаний: повідомити державного виконавця, приватного виконавця про відкриття рахунку клієнта, щодо якого є публічне обтяження рухомого майна, накладене державним виконавцем, приватним виконавцем. 15.11.2018 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, скеровано сторонам для відома, регіональному сервісному центру МВС України для виконання. Станом на момент подачі даних пояснень, як вказує приватний виконавець до нього не надходили звернення від банків про відкриття боржником нових рахунків . Відтак, з врахуванням вищевказаних положень без згоди приватного виконавця боржник не мав можливості відкривати нові рахунки. Автоматизована система виконавчого провадження містить «Обмін» - підрозділ «Повідомлення банків» підрозділ «відкриття/закриття рахунків», де банки надають приватному виконавцю відомості про закриття /відкриття рахунків боржників по виконавчих провадженнях, що перебувають на виконанні у приватного виконавця Пиць А.А. Згідно даних запиту в розділі «обмін» - підрозділі «повідомлення банків» підрозділі «відкриття/закриття рахунків» - при фільтрі код ЄДРПОУ – 06949455,№АСВП 57701234 – відсутня інформація про закриття/відкриття рахунків боржником – ПП «Барокко».

09.11.2020 на електронну пошту суду від стягувача – ПП «Агрофірма ім. Б.Хмельницького» поступила заява, б/н від 09.11.2020, в якій вказує, що апеляційну скаргу приватного виконавця Пиць А.А. заперечує та просить апеляційний господарський суд відмовити в її задоволенні в тому числі з підстав викладених у відзиві на неї. Розгляд справи просить проводити за його відсутності, через зайнятість в інших судових справах. 
ПП «Барокко» (боржник) - участі уповноваженого представника в судове засідання 10.11.2020 не забезпечив, причин неявки не повідомив. Додаткових доказів чи пояснень від ПП «Барокко» станом на час розгляду справи №914/1133/18 в Західному апеляційному господарському суді не надходило. 
В судове засідання 10.11.2020 з`явився приватний виконавець Пиць А.А., який підтримав доводи апеляційної скарги та письмові пояснення, з мотивів наведених в таких. 
З врахуванням наведеного, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу по наявних матеріалах справи. 
          Згідно ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі, поясненнях та відзиві на неї, заслухавши пояснення представника скаржника та приватного виконавця Пиць А.А., колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а ухвалу суду першої інстанції – частково скасувати, з огляду на наступне. 

          Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що: 
04.09.2018 Господарським судом Львівської області постановлено рішення, яким задоволено позовні вимоги та стягнуто з Приватного підприємства "Барокко" на користь Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" 85 800,00 грн. боргу та 1762,00 грн. судового збору.
На виконання вказаного рішення, 01.11.2018 Господарським судом Львівської області видано наказ (Т-2, а.с.14), який скеровано позивачу, як стягувачу, для пред`явлення його до виконання.
На підставі заяви стягувача - Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" від 15.11.2018 (Т-2, а.с.73-74) приватним виконавцем Пиць А.А. 15.11.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57701234 (Т-2, а.с.25).
15.11.2018 приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про арешт майна боржника ПП «Барокко», якою накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно боржника (Т-2, а.с.98). 
15.11.2018 приватним виконавцем Пиць А.А. отримано інформаційну довідку за критерієм «суб`єкт», а саме за кодом ЄДРПОУ ПП «Барокко» 06949455, з якої вбачається, що у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно (старий реєстр) наявний запис щодо реєстрації за боржником будівлі пекарні літ. «А-1», загальною площею 126,6 кв. м. , за адресою Львівська область, Яворівський район, с. Чернилява, вул. Центральна, буд. 115 (Т-2, а.с.99). 
26.11.2018 приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про арешт коштів боржника в ПАТ «Приватбанк», АТ «Укрексімбанк» та їх філіях (Т-2, а.с.30).
27.11.2018 приватним виконавцем Пиць А.А. скеровано запит з метою з`ясування майнового стану, а саме у Відділ адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області, до Регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області, до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, до Головного управління Держприкордонслужби, до Головного управління Держпраці у Львівській області, до Державної служби України з безпеки на транспорті, до Національної комісії цінних паперів та фондового ринку, до Державної служби інтелектуальної власності, до Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг, до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області (Т-2, а.с.195-200). 
28.11.2018 приватним виконавцем Пиць А.А. отримано інформаційну довідку за критерієм «суб`єкт», а саме за адресою місцезнаходження : Львівська область, Яворівський район, с. Чернилява, вул. Центральна, 115, з якої вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (новий реєстр) наявний запис від 26.12.2017 щодо переходу права власності від ПП «Барроко» до громадянина ОСОБА_2 на підставі рішення засновника ПП, серія та номер б/н, що видане 12.12.2017; акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер б/н, виданого 19.12.2017 справжність підпису на якому засвідчено приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Бунтусовою О.В. Відтак, на підставі вказаних документів державним реєстратором Яворівської РДА Савостіним Ю.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна будівлі пекарні літ. «А-1», загальною площею 149,4 кв. м. за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Чернилява, вул. Центральна, буд. 115 за громадянином Раб М.О (Т-2, а.с.103-104). 
22.11.2018 приватним виконавцем Пиць А.А. отримано відповідь ДФС України щодо номерів рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами – підприємцями, з якої вбачається , що боржник має відкритті рахунки в АТ «Укрексімбанк» ПАТ КБ «Приватбанк» (Т-2, а.с.105).
30.11.2018 приватним виконавцем Пиць А.А. отримано відповідь від Регіонального сервісного центру МВС України від 29.11.2019 №31/13-4647/798, з якої вбачається, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані (Т-2, а.с.106). 
В подальшому, встановлено, що приватним виконавцем Пиць А.А. отримано відповідь від АТ «Укрексімбанк» з якої вбачається, що постанова про арешт коштів прийнята до виконання, однак на рахунках боржника відсутні кошти для її виконання (Т-2, а.с.112, 144). 
ПАТ «КБ «Приватбанк» листом повідомило приватного виконавця про те, що боржник не має відкритих рахунків (Т-2, а.с.113, 115).
03.12.2018 приватним виконавцем Пиць А.А. скеровано виклик до приватного виконавця керівнику ПП «Барокко» Раб В.М. (Т-2, а.с.116-117).
18.01.2019 приватним виконавцем Пиць А.А. повторно скеровано виклик до приватного виконавця керівнику ПП «Барокко» Раб В.М. (Т-2, а.с.122-123).
13.02.2019 приватним виконавцем Пиць А.А. втретє скеровано виклик до приватного виконавця керівнику ПП «Барокко» Раб В.М. (Т-2, а.с.140-141).
В матеріалах виконавчого провадження наявні відповіді отримані приватним виконавцем Пиць А.А.: від ДП «Український інститут інтелектуальної власності» з якої вбачається, що за боржником відсутні об`єкти промислової власності; від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з якої вбачається, що за боржник не значиться серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів і акцій приватних акціонерних товариств та публічних акціонерних товариств (Т-2, а.с.201, 202). 
Держгеокадастр листом від 19.12.2018 №8-13-0.2-11323/2-18 повідомив приватного виконавця Пиць А.А., що боржник ПП «Барокко» не володіє земельними ділянками (Т-2, а.с.203). 
18.02.2019 приватним виконавцем Пиць А.А. складено акт за місцезнаходженням боржника, з якого вбачається, що за адресою: Львівська область, м. Яворів, вул. Котляревського, 3 боржник – ПП «Барокко» не здійснює своєї діяльності та не перебуває там (Т-2, а.с.142). 
25.02.2019 приватним виконавцем Пиць А.А. отримано клопотання стягувача в якому останній вказує, що згідно повідомлення Яворівського ВП ГУНП у Львівській області про початок досудового розслідування від 06.02.2019 внесено відомості до ЄРДР №12019140350000097 від 05.02.2019 за ч.2 ст. 382 Кримінального кодексу України по факту невиконання керівником ПП «Барокко» рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2018. При цьому, стягувач просив приватного виконавця також звернутися до правоохоронних органів (Т-2, а.с.158). 
01.03.2019 приватним виконавцем Пиць А.А. подано до Яворівського ВП ГУНП у Львівській області заяву про внесення відомостей в ЄРДР про притягнення до відповідальності фізичної особи ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду (Т-2, а.с.164-166).
01.03.2019 приватним виконавцем скеровано вимогу Управлінню статистики у Яворівському районі щодо надання копії балансів наданих ПП «Барокко» (Т-2, а.с.167). 
11.03.2019 приватним виконавцем скеровано вимогу Управлінню статистики у Львівській області щодо надання копії балансів наданих ПП «Барокко» (Т-2, а.с.170). 
Управління статистики у Львівській області та Яворівська районна державна адміністрація надали відповіді про неможливість надання копії фінансової звітності та балансів наданих ПП «Барокко» (Т-2, а.с.171, 173-175). 
22.03.2019 приватним виконавцем Пиць А.А. отримано лист від директора – боржника ПП «Барокко» з якого вбачається, що коштів в гривні та/або іноземній валюті у боржника відсутні, в тому числі на поточних рахунках в банківських установах; інші цінності також відсутні; будь-якого майна, в тому числі нерухомого, в ПП «Барокко» відсутнє; будь-які майнові права в ПП «Барокко» відсутні. Виконати рішення суду про стягнення боргу зможе тільки у випадку наявності коштів на рахунках ПП «Барокко» (Т-2, а.с.176). 
18.03.2019 приватним виконавцем отримано повідомлення слідчого СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції Корабель А.М. про долучення заяви №692 від 01.03.2019 до матеріалів кримінального провадження №12019140350000097 від 05.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 382 Кримінального кодексу України за заявою директора ПП «Агрофірма ім. Б.Хмельницького» Шмигельського В.І. (Т-2, а.с.102).
06.06.2019 приватним виконавцем Пиць А.А. скеровано запит за вих. №1981 до Яворівського ВП ГУНП у Львівській області щодо ходу досудового розслідування у вказаній кримінальній справі (Т-2, а.с.180). 
19.05.2020 приватним виконавцем Пиць А.А. на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з відсутністю майна і коштів у боржника (Т-2, а.с.192-194). 
Стягувач ПП «Агрофірма ім. Б.Хмельницького» не погодившись з винесеною постановою приватного виконавця Пиць А.А. від 19.05.2020 подала скаргу в порядку ст. ст. 399-341 Господарського процесуального кодексу України, яка оскаржуваною ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 задоволена частково, в саме: визнано неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо винесення постанови від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/1133/18 від 01.11.2018 на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" та скасовано постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 року про повернення наказу Господарського суду Львівської області № 914/1133/18 від 01.11.2018 р. стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

При перегляді ухвали Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1133/18, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:
У відповідності до вимог ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. 
Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. 
Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом. 
Так, відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи і посадові особи, що здійснюють дії спрямовані на виконання судового рішення зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією. 
Відповідно до ст. 1 Закону України        "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їх завдання та правовий статус визначені Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". 
Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ч.1 ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").
Згідно з ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1133/18 скаргу Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" за вх. №1785/20 від 03.08.2020 на постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні № 57701234 по справі № 914/1133/18 задоволено частково. 
Визнано неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо винесення постанови від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/1133/18 від 01.11.2018 на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" та скасовано постанову приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 року про повернення наказу Господарського суду Львівської області № 914/1133/18 від 01.11.2018 стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

При винесенні даної ухвали суд першої інстанції вказав, що незважаючи на неодноразові виклики приватним виконавцем керівника боржника ПП «Барокко», на які той не з`являвся, приватний виконавець не скористався своїми правами і обов`язками в повному обсязі, визначеними ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема виділивши при цьому в мотивувальній частині ухвали шляхом підкреслення: право виконавця звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; зверненням до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника – фізичної особи чи керівника боржника – юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Крім цього, зазначено про порушення приватним виконавцем положень ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строків перевірки майнового стану боржника та не вчинено дій щодо звернення стягнення на статутний фонд боржника в розмірі 3 000,00 грн. 
Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавець, відкривши виконавче провадження, з метою примусового виконання рішення суду вчиняє відповідні заходи, які передбачені ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».
Правовий аналіз Закону України «Про виконавче провадження» свідчить, що з метою неупередженого, ефективного, своєчасного вчинення виконавчих дій виконавець наділений відповідними правами.
Під бездіяльністю розуміється певна форма поведінки, у даному випадку посадової особи державної виконавчої служби, пов`язана з невиконанням такою особою дій, які вона була зобов`язана вчинити в силу покладених на неї обов`язків та згідно з чинним законодавством України. Ухилення суб`єкта владних повноважень від вчинення дій, які він зобов`язаний вчинити у певних випадках, є бездіяльністю, протиправність її може мати місце лише у тому випадку, якщо внаслідок неї порушуються права, інтереси чи свободи інших осіб.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Згідно із п.14 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник без поважаних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу. 
З матеріалів та обставин справи вбачається, що хоча керівник ПП «Барокко» не з`явився на виклик приватного виконавця, однак останній надав письмові пояснення щодо примусового виконання рішення в даній справі (Т-2, а.с.176). 
Судова колегія апеляційного суду зазначає, що звернення до суду з поданням про привід керівника боржника для надання ним пояснень щодо виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні, у випадку неявки без поважних причин на виклик, є правом виконавця, а не його обов`язком. При цьому, встановлено, що виконавцем вжито заходи щодо виклику керівника боржника, а керівником боржника надано письмові пояснення з приводу виконання судового рішення. 
Згідно п.16 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець може накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб, у випадках передбачених законом.
Законом України «Про виконавче провадження» встановлено виключний перелік підстав щодо права виконавця накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб. Дане зокрема передбачено, ч.2 ст. 63,, ч.2-3 ст. 64-1, ч.6 ст. 66 , ч..4,6 ст. 67 , ч.14 ст. 71, ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження». 
Проаналізувавши дані положення закону, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку, що у приватного виконавця не було правових підстав для накладення штрафу на ПП «Барокко». 
Щодо не звернення приватного виконавця із поданням до суду про обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон, судова колегія зазначає наступне. 
Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено права виконавця, які він вправі реалізовувати в процесі виконання рішення, однак при цьому в спосіб, в порядку та у випадках передбачених чинним законодавством. 
Тобто виконавець вправі звернутися із поданням про обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон лише при наявності достатніх на те підстав. 
Пунктом 19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», що кореспондується положенням п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, те, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмеженим у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом – до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
За змістом ч.1 та ч.3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи – боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення . Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання судового рішення. 
Судова колегія апеляційного суду зазначає, що ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям, у зв`язку з чим доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. 
Право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного (приватного) виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. 
Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, приватним виконавцем Пиць А.А. в ході виконавчого провадження було встановлено, що у боржника – ПП «Барокко» відсутні кошти та майно за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду. Керівником боржника надано аналогічні письмові пояснення. Відтак, з даного вбачається, висновок, що відсутність можливості виконати судове рішення не прирівнюється до ухилення від його виконання. 
При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд зазначаючи, про порушення п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не мотивував які докази, наявні в матеріалах справи підтверджують висновок ухилення боржника від виконання рішення.
Висновки місцевого господарського суду про не подання доказів вчинення приватним виконавцем Пиць А.А. дій щодо звернення стягнення на статутний фонд боржника в розмірі 3000,00 грн. у виконавчому провадженні №57701234 з виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/1133/18 від 01.11.2018 спростовується наступним. 
Згідно п.1 ч.1 ст. 10 закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень суду є в тому числі, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної власності , творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. 
Статутний фонд — це сукупність грошових коштів та майна, необхідних для організації та початку функціонування підприємства (фірми). Статутний фонд створюється внесенням вкладів засновниками (учасниками) і може поповнюватися за рахунок прибутку від господарської діяльності підприємства, а в разі потреби й за рахунок додаткових вкладів учасників, у тому числі спонсорів. Вкладом до фонду можуть бути усі види майна — будівлі, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності; кошти засновників (учасників), у тому числі й у вільно конвертованій валюті; усі види майнових прав — на користування землею та іншими природними ресурсами, різними майновими об`єктами, а також на використання винаходів, «ноу-хау», інших об`єктів інтелектуальної власності та інші права, що не належать до майнових, але мають товарну вартість. До моменту реєстрації підприємства, кожний із його учасників зобов`язаний внести до статутного фонду кошти, як зазначено в засновницьких документах, що має підтвердити банк. З цією метою за заявкою засновників у банку відкривається тимчасовий рахунок, який після реєстрації перетворюється у розрахунковий.
Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, приватним виконавцем належно встановлено, що у боржника наявні відкриті рахунки в ПАТ «Приватбанк», АТ «Укрексімбанк» та їх філіях. Однак, згідно відповіді даних фінансових установ в боржника відсутні кошти на даних рахунках. З врахуванням наведеного, обґрунтованим є твердження приватного виконавця Пиць А.А., що кошти в розмірі 3000,00 грн., що були внесені для формування статутного фонду боржника ПП «Барокко» відсутні на рахунках, а таким чином звернути стягнення на статутний фонд боржника в розмірі 3    000,00 грн. не вбачалось можливим приватним виконавцем, що не взято належним чином до уваги місцевим господарським судом. 
Частиною 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у томі числі конфіденційної, яка міститься в державних базах і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
При цьому, ч.2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розшук боржника – юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірка майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. 
Згідно вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. 
Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше, ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника; не рідше, ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Отже, зі змісту наведеної норми, вбачається, що перевірка майнового стану боржника як обов`язок приватного виконавця, полягає в систематичному здійсненні ним необхідних заходів, з метою повного виявлення його рахунків, рухомого чи нерухомого майна, майнових прав, інформації про його доходи за вказаним виконавчим провадженням.
Судовою колегією встановлено, що приватним виконавцем Пиць А.А. у виконавчому провадженні №57701234 сформовані наступні запити про відкриті рахунки по боржнику ПП «Барокко»: запит №47641740 від 21.11.2018 про номери рахунків, відкритих юридичними особами; запит №52279598 від 13.02.2019 про номери рахунків, відкритих юридичними особами; запит №62457831від 20.08.2019 про номери рахунків, відкритих юридичними особами; запит від 19.05.2020 про номери рахунків, відкритих юридичними особами. 
Згідно відповідей на вказані вище запити вбачається, що ПП «Барокко» має відкритті рахунки в АТ Укрексімбанк» (три рахунки) та в Західне ГРУ АТ КБ «Приватбанк» (один рахунок). 
Також, як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження та доданих матеріалів до пояснень приватного виконавця Пиць А.А., б/н від 05.11.2020 (вх. № апеляційного суду 01-04/6478/20 від 06.11.2020) вказана інформація, щодо рахунків не змінювалась, згідно відповідей на оновлені запити про номери рахунків, відкритих юридичними особами, що дає підстави для висновку, що з моменту відкриття виконавчого провадження №57701234 і до повернення виконавчого документа стягувачу боржник ПП «Барокко» не відкривав додаткових рахунків. 
У відповідності до п.16 розділу І Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків – резидентів і нерезидентів №492 від 12.11.2003 – банк зобов`язаний повідомити державного виконавця, приватного виконавця про відкриття рахунку клієнту, щодо якого є публічне обтяження рухомого майна, накладене державним виконавцем, приватним виконавцем. 
15.11.2018 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ПП «Барокко», скеровано таку сторонам для відома, Регіональному сервісному центру МВС України для виконання. 
Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження та доданих матеріалів до пояснень приватного виконавця Пиць А.А., б/н від 05.11.2020 (вх. № апеляційного суду 01-04/6478/20 від 06.11.2020), до приватного виконавця Пиць А.А. не надходили письмові звернення банків про відкриття боржником нових рахунків, а той час, як без згоди виконавця боржник не має можливості відкрити нові рахунки. 
З письмових пояснень приватного виконавця Пиць А.А. вбачається, що автоматизована система виконавчого провадження містить розділ «Обмін» - підрозділ «повідомлення банків» - підрозділ «Відкриття/закриття рахунків». У вказаному розділі АСВП банки надають приватному виконавцю відомості про закриття/відкриття рахунків боржників по виконавчих провадженнях, що перебувають на виконанні у приватного виконавця Пиць А.А. Згідно даних запиту в розділі «Обмін» - підрозділ «Повідомлення банків – підрозділі «відкриття/закриття рахунків» - при фільтрі код ЄДРПОУ – 06949455 №АСВП 57701234 – відсутньою є інформація про закриття/відкриття рахунків боржником ПП «Барокко». Відтак, з врахуванням відсутності повідомлень банків вбачається, що боржник – ПП «Барокко» не відкривав і не закривав будь-яких рахунків, що свідчить в свою чергу про відсутність порушення прав стягувача в частині положень п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». 
Дане підтверджується також довідкою сформованою в системі автоматизованого виконавчого провадження, яка долучена до письмових пояснень, б/н від 05.11.2020.
Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що 24.11.2018, 01.07.2019, 20.08.2019, 19.05.2020 приватним виконавцем отримано відповіді від Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів з яких вбачається, що в МВС України відсутні дані про зареєстровані за боржником транспорті засоби. 
З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що приватним виконавцем було повно та об`єктивно встановлено, що в боржника – ПП «Барокко» відсутнє майно для задоволення вимог стягувача. 
ПП «Агрофірма ім. Б.Хмельницького» у скарзі зазначала про те, що приватним виконавцем Пиць А.А. не вчинено дій щодо звернення стягнення на будівлю пекарні літ. «А-1», загальною площею 126,6 кв. м. за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Чернилява, вул. Центральна, буд. 115, яка за твердженням скаржника належить боржнику – ПП «Барокко». 
З наявної в матеріалах виконавчого провадження інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів від 28.11.2018 за критерієм «об`єкт», а саме: за адресою місцезнаходження Львівська область, Яворівський район с. Чернилява, вул. Центральна, буд.115 – 26.12.2017 державним реєстратором Яворівської РДА Савостіним Ю.С. прийнято рішення прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна будівлі пекарні літ. «А-1», загальною площею 149,4 кв. м. за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Чернилява, вул. Центральна, буд. 115 за фізичною особою Раб Миколою Олексійовичем. 
З вищевказаної довідки вбачається, що на підставі рішення засновника ПП «Барокко», серія та номер б/н , що видане 12.12.2017 року, акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер б/н, виданого 19.12.2017, справжність підпису на якому засвідчено приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Бунтусовою О.В., 26.12.2017 було проведено реєстраційну дію щодо заміни власника вказаного вище нежитлового приміщення з ПП «Барокко» на фізичну особу ОСОБА_2 . 
З врахуванням вищенаведеного вбачається, що ще до моменту відкриття виконавчого провадження №57701234 (відкрито провадження 15.11.2018) зазначене нежитлове приміщення було відчужено боржником ПП «Барокко» на користь третьої особи.
Щодо відсутності звернень приватного виконавця Пиць А.А. до органів статистики щодо отримання копій балансів ПП «Барокко», про що скаржник заявляв в скарзі на дії приватного виконавця, то дані твердження спростовуються матеріалами виконавчого провадження. 01.03.2019 приватним виконавцем Пиць А.А. скеровано вимогу в Управління статистики у Яворівському районі щодо надання копії балансів наданих ПП «Барокко» а 11.03.2019 ідентичну вимогу скеровано в Управління статистики у Львівській області. 
Управління статистики у Львівській області та Яворівська районна державна адміністрація надала відповіді про неможливість надання копії фінансової звітності та копії балансів наданих ПП «Барокко». 
ПП «Агрофірма Б.Хмельницького» також вказувала в скарзі на дії виконавця про те, що приватний виконавець не звернувся у правоохоронні органи для притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 382 Кримінального кодексу України, що також не відображено в ухвалі місцевого господарського суду. Щодо даного то слід зазначити, що, згідно повідомлення Яворівського ВП ГУНП у Львівській області про початок досудового розслідування від 06.02.2019 внесено відомості до ЄРДР №12019140350000097 від 05.02.2019 за ч.2 ст. 382 Кримінального кодексу України по факту невиконання керівником ПП «Барокко» рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2018 стягувач просив приватного виконавця також звернутися до правоохоронних органів. 
01.03.2019 приватним виконавцем Пиць А.А. подано до Яворіського ВП ГУНП у Львівській області заяву про внесення відомостей в ЄРДР про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду. 
Згідно повідомлення слідчого СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції Корабель А.М. звернення приватного виконавця Пиць А.А. було долучено до матеріалів кримінального провадження №12019140350000097 від 05.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 382 Кримінального кодексу України за заявою директора ПП «Агрофірма ім. Б.Хмельницького» Шмигельського В.І. 
Крім цього, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали помилково застосовано до спірних правовідносин постанови Верховного Суду від 19.08.2019 у справі №913/438/16 та від 23.08.2018 у справі №911/167/17, оскільки в таких фактичні обставини були зовсім інші, ніж в даній справі. Для застосування судом правової позиції Верховного Суду необхідно з`ясувати тотожність предмету, підстави скарги, фактичні обставини справи та вимоги заявлені скаржником. Зокрема в постанові від 19.08.2019 у справі №913/438/16 Верховний Суд вказав, що судами було встановлено, що у боржника було наявне майно, і зважаючи на це Верховним Судом констатовано про суперечливість висновків судів попередніх інстанцій в частині скарги на дії державного виконавця про скасування постанови про повернення виконавчого документа. Натомість в постанові від 23.08.2018 у справі №911/167/17 Верховний Суд зазначив, що господарськими судами не було належним чином досліджено чинні на момент виконання рішення суду норми Закону України «Про виконавче провадження», а відтак справу передано на новий розгляд. 
У відповідності до вимог ч.1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права. 
Обов`язковою підставою звернення до суду є порушення прав і свобод сторони виконавчого провадження, а в даному випадку стягувача. Стягувач повинен довести яким чином приватним виконавцем порушено його права. 
З врахуванням матеріалів та обставин справи, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку, що стягувачем не доведено належними та допустимими доказами порушення приватним виконавцем Пиць А.А. його прав. При цьому, слід зазначити, що приватним виконавцем Пиць А.А. вчинено виконавчі дії та заходи щодо належного виконання судового рішення. 
У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/2260/17 зазначено, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. 
Статтею17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику суду як джерело права. 
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 – на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. 
Згідно із ч.3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. 
З врахуванням вищенаведеного, судова колегія апеляційного суду зазначає, що у зв`язку з тим, що в боржника відсутнє ліквідне майно на яке може бути звернене стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, приватним виконавцем обґрунтовано прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві. Окрім цього, слід зазначити, що в оскаржуваній постанові приватним виконавцем зазначено про можливість повторного пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання в строк до 19.05.2023.
Аналогічні висновки щодо можливості повернення приватним виконавцем виконавчого документа стягувачеві у випадку відсутності в боржника майна та коштів необхідних для задоволення вимог стягувача викладені в постанові Верховного Суду від 22.06.2020 в справі №2-592/11.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
З врахуванням вищенаведеного, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з доводами скаржника та вважає, що в задоволенні скарги ПП «Агрофірма ім.Б.Хмельницького», заінтересована особа ПП «Барокко» на постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №57701234 слід відмовити повністю за необґрунтованістю. 
Відтак ухвала Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1133/18 підлягає скасуванню в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо винесення постанови від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/1133/18 від 01.11.2018 на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" та скасування постанови приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 року про повернення наказу Господарського суду Львівської області № 914/1133/18 від 01.11.2018 р. стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". В цій частині в задоволенні скарги слід відмовити. 
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
З огляду на те, що суд задовільняє апеляційну скаргу, судові витрати пов`язані з розглядом скарги та з розглядом справи у суді апеляційної інстанції покладаються на ПП «Агрофірма імені Б.Хмельницького» згідно вимог ч.1 ст.344 Господарського процесуального кодексу України. 
Скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і очікує понести в зв`язку з поданням апеляційної скарги та розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, становить орієнтовно 8-10 тис. грн., при цьому, судова колегія зазначає, що приватним виконавцем ні під час розгляду справи, ні після в строки визначені ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України доказів про понесення даних витрат не подано.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 271, 275, 277, 282 ГПК України, 
Західний апеляційний господарський суд, - П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, б/н від 02.09.2020  (вх. № апеляційного суду 01-05/2414/20 від 04.09.2020)  - задоволити.
2.          Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 у справі №914/1133/18  скасувати в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо винесення постанови від 19.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання наказу Господарського суду Львівської області №914/1133/18 від 01.11.2018 на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" та скасування постанови приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 19.05.2020 року про повернення наказу Господарського суду Львівської області №914/1133/18 від 01.11.2018 стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". В цій частині в задоволенні скарги відмовити. 
3.          В решті ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін. 
4.          Стягнути з Приватного підприємства “Агрофірми ім. Б.Хмельницького” (80010, Львівська область, Сокальський район, с.Тудорковичі, код ЄДРПОУ 23961972) на користь Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 2А, оф 256, ІПН НОМЕР_1 ) - 2    102,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст.286-289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач):                                                                      Т.Б. Бонк
Судді                                                                                                              С.М. Бойко
          Г.Г.Якімець
Повний текст постанови складено та підписано 30.11.2020.