СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2020 р.                                                                   Справа № 922/1520/20  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: судді: при секретарі судового засідання:	Зубченко І.В. (доповідач), Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.   Мартинчук М.В.	
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу 	  Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго», м.Харків (вх.№2186 Х/3 від 28.08.2020р.)	
на рішення господарського суду	 Харківської області	
ухвалене	27.07.2020р. (повний текст складено та підписано 03.08.2020р. у м.Харкові)	
у справі	№922/1520/20 (суддя Байбак О.І.)	
за позовом	Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго», м.Харків	
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача	    Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз», м.Запоріжжя	
про	стягнення 86.358,16грн.	

В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків, позивач, звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго», м.Харків, про стягнення 86.358,16грн., які складаються з  пені в сумі 27.418,38грн. та штрафу в сумі 58.939,78грн. Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором №П/Е-19588/НЮ від 24.04.2019р.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2020р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліз», м.Запоріжжя (далі – третя особа).
Рішенням господарського суду Харківської області від 27.07.2020р. (повний текст складено та підписано 03.08.2020р.) у справі №922/1520/20, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено. В обґрунтування рішення покладено висновки суду про відповідність заявленого позову умовам договору та вимогам чинного законодавства.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.      
Згідно з доводами скаржника, рішення прийняте за наслідками упередженої оцінки доказів у справі, без урахування та без надання належного обґрунтування неврахування доказів, наданих відповідачем, без з`ясування обставин, які мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. На переконання апелянта, підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є сукупність наступних обставин:
- відхиляючи наданий відповідачем графік виконання монтажних робіт по об`єкту, суд зазначив, що він не є частиною або додатком до договору, а також послався на некоректне складання документу. Однак, чинним законодавством не встановлено обов`язкової вимоги щодо зазначення документу як додатку до договору, як і не встановлено певної форми до графіку робіт. Крім того, графік не встановлює нових умов договору, але уточнює календарний план робіт, передбачений пунктом 5.1 договору; 
- місцевий господарський суд констатував факт залучення до матеріалів справи листів відповідача, але зазначив, що не надано доказів їх надсилання на адресу позивача. Але судом не враховано пояснення відповідача про направлення таких листів електронною поштою, як і не враховано надання позивачем відповідей на деякі з листів;      
- у порушення норм матеріального права, зокрема, ст.551 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), ст.233 Господарського кодексу України (далі – ГК України), а також норм процесуального права, а саме ст.79, 86, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), господарським судом Харківської області не встановлено і не оцінено обставин, що можуть бути підставою для зменшення розміру належних до стягнення штрафних санкцій.      
Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2020р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго» залишено без руху.
З огляду на отримання від скаржника клопотань, зі змісту яких вбачається усунення недоліків апеляційної скарги, у зв`язку зі знаходженням у відпустці судді – члена колегії Черноти Л.Ф., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 22.09.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Радіонова О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2020р. у справі №922/1520/20 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго» пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 27.07.2020р. (повний текст складено та підписано 03.08.2020р.) у справі №922/1520/20 та відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою. Зобов`язано позивача та третю особу у строк до 07.10.2020р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.
На поштову адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача 05.10.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа; у межах визначеного судом строку) надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно резолютивної частини якого позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення – без змін. За коротким змістом відзиву заявник наголошує, що строки виконання робіт є істотними умовами договору, які не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язання сторонами в повному обсязі, тому графік, на який посилається апелянт, враховуючи, що він не є ані частиною, ані додатком до договору, жодним чином не може регулювати питання щодо строків виконання робіт за договором. Також позивач зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій не порушувалось, а тому не може розглядатися в суді апеляційної інстанції. Крім того позивач наголосив, що зменшення розміру штрафних санкцій є саме правом, а не обов`язком суду.
Третя особа своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористалась, відзиву на апеляційну скаргу не надала. 
У зв`язку зі звільненням у відставку судді – члена колегії Білецької А.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 09.10.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко  І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
Після проведення підготовчих дій в порядку   ст.267 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 09.10.2020р. призначив апеляційну скаргу до розгляду без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, клопотань про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасниками справи не заявлено, а судова колегія з власної ініціативи не встановила необхідності розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго» з повідомленням учасників справи. Останні були повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.
У зв`язку зі знаходженням у відпустці судді – члена колегії Радіонової О.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 17.11.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко  І.В., судді Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.
Згідно із вимогами ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як встановлено господарським судом Харківської області та вбачається з наявних матеріалів справи, 24.04.2019р. між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»   (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго» (далі - підрядник) укладений договір №П/Е-19588/НЮ (далі – договір), згідно приписів п.1.1 якого підрядник зобов`язується своїми засобами та силами виконати монтажні роботи по об`єкту «Технічне переоснащення тягової підстанції Мерефа регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в Харківській області», відповідно до проектно – кошторисної документації, яка надається підряднику замовником, замовник зобов`язаний прийняти та оплатити роботи, виконані підрядником відповідно до договору.
Відповідно до п.1.2 склад та обсяги робіт, що є предметом договору, визначаються на підставі проектно – кошторисної документації по об`єкту: «Технічне переоснащення тягової підстанції Мерефа регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в Харківській області».
Договірна ціна робіт визначається на основі приблизного кошторису, що є невід`ємною частиною договору (додаток 1), є динамічною, визначеною на підставі тендерної пропозиція і складає 5.891.960,32грн., у тому числі ПДВ – 981.993,39грн. (п.3.1 договору)
Згідно з п.4.1 договору розрахунки за виконані підрядником роботи проводяться замовником на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних робіт (типова форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-3) (далі – акти приймання виконаних робіт) та акту приймання-передачі змонтованого обладнання.
Розрахунки за поставлене підрядником обладнання проводяться замовником на підставі виставленого рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної та акту приймання-передачі обладнання.
Розрахунки здійснюються замовником на протязі 20 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних робіт та акту приймання-передачі змонтованого обладнання, але не раніше реєстрації податкової накладної. Оплата достроково виконаних робіт буде проводитись при наявності фінансування. 
Відповідно до п.5.1 договору строк виконання робіт визначається календарним планом, що становить невід`ємну частину договору (додаток №2), початок виконання робіт здійснюється за письмовою заявкою замовника.
Місце виконання робіт – Україна, 62472, Харківська обл., м.Мерефа, вул.Конституції, 62-В. Робота вважається виконаною після підписання акту приймання виконаних робіт замовником або уповноваженою ним особою (п.п.5.2, 5.3 договору).
За умовами п.п.5.12 - 5.14 договору, виконані роботи приймаються замовником з обов`язковим складанням відповідного акту приймання виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками замовника та підрядника з наданням останнім документів, які підтверджують якість використаних матеріалів та обладнання.
Поставлене підрядником обладнання приймається замовником на підставі акту приймання-передачі обладнання, виставленого рахунку, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, нормативних документів на обладнання.
Передача замовником підряднику обладнання в монтаж оформлюється відповідним актом.
Підрядник надає замовнику звіти про виконання окремих етапів роботи, а також поетапні результати роботи для контролю за якістю та дотриманням строків виконання робіт (п.5.21 договору).
Згідно з п.6.4 договору підрядник зобов`язаний, зокрема, виконати з використанням власних ресурсів та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації.
Пунктом 7.4 договору передбачено, що за порушення підрядником строків виконання робіт, передбачених договором, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення; крім того, за прострочення понад тридцять днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
Відповідно до п.10.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019р., а в частині проведення розрахунків – до 20.01.2020р.
До матеріалів справи долучено робочий проект “Технічне переоснащення тягової підстанції Мерефа регіональної філії “Південна залізниця Акціонерного товариства “Укрзалізниця” в Харківській області”,  на підставі якого підрядник мав виконати роботи за договором. Згідно зі зведеним кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва, відомостями обсягів робіт, які є частинами названого робочого проекту, передбачено необхідність постачання підрядником відповідного обладнання з метою виконання робіт за договором, а вартість такого обладнання включена до загальної вартості робіт за договором. 
Згідно з календарним планом (додаток №2 до договору) сторонами погоджено строк початку виконання робіт - після надання письмової заявки замовником, строк закінчення виконання підрядником робіт - протягом 200 календарних днів після надання письмової заявки замовником.
На виконання положень п.5.1 договору позивач надав відповідачу письмову заявку на початок виконання останнім робіт №Е-01-11/281 від 24.04.2019р.
Тобто, як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідно до положень п.5.1 договору та календарного плану відповідач мав закінчити виконання робіт за договором не пізніше 10.11.2019р.
Підрядником поставлено замовнику товар відповідно до актів приймання-передачі обладнання:
- від 13.11.2019р. на загальну суму 66.708,00грн.;
- від 11.12.2019р. на загальну суму 653.218,44грн.; 
- від 19.12.2019р. на загальну суму 131.575,55грн.
Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень-2 2019 року від 28.12.2019р. позивачем прийнято виконані відповідачем роботи за договором на загальну суму 696.568,12грн.
Несвоєчасне виконання підрядником зобов`язань за договором №П/Е-19588/НЮ від 24.04.2019р. стало підставою звернення замовника з розглядуваним позовом до суду.
Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених    статтею 11    цього Кодексу, зокрема з правочинів та інших договорів.
Беручи до уваги правову природу укладеного договору №П/Е-19588/НЮ від 24.04.2019р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору підряду.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику.
Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч.4   ст.882 ЦК України).
Частиною 1   ст.193 ГК України унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.598, 599 ЦК України та ст.202 ГК України   зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За приписами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 
Згідно з ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі   визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним  правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 
За приписами ст.549 ЦК України   неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У контексті приписів ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. 
Як зазначалося вище, пунктом 7.4 договору передбачено, що за порушення підрядником строків виконання робіт, передбачених договором, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення; крім того, за прострочення понад тридцять днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
Враховуючи погодження сторонами строку закінчення виконання підрядником робіт, який складає 200 календарних днів після надання письмової заявки замовником (24.04.2019р.) (додаток №2 до договору), роботи за договором повинні бути закінчені не пізніше 10.11.2019р.
Проте, як зазначалося вище за текстом постанови, відповідачем поставлено позивачу товар відповідно до актів приймання – передачі обладнання:
- від 13.11.2019р. на загальну суму 66.708,00грн., що, у свою чергу, призвело до прострочення у 2 дні;
- від 11.12.2019р. на загальну суму 653.218,44грн., що призвело до прострочення у 30 днів; 
- від 19.12.2019р. на загальну суму 131.575,55грн., що призвело до прострочення у 38 днів.
Крім того, відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019р. від 28.12.2019р. роботи виконані відповідачем з простроченням на 47 днів.
Зазначені вище обставини, у відповідності до положень п.7.4 договору №П/Е-19588/НЮ від 24.04.2019р. надають право позивачу на нарахування пені та штрафу.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу та пені, з яким погодився місцевий господарський суд, суд апеляційної інстанції вважає його правомірним та арифметично вірним.
При цьому, як вірно зазначеного господарським судом Харківської області, враховуючи положення ч.1 ст.839 ЦК України, зміст робочого проекту (зокрема, зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва та відомостей обсягів робіт, які є його частинами) та акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019р. від 28.12.2019р., нарахування позивачем штрафних санкцій за прострочення виконання робіт з урахуванням вартості поставленого відповідачем обладнання відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства України.    
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що безпідставним є відхилення місцевим господарським судом наданого відповідачем графіку виконання монтажних робіт по об`єкту Технічне переоснащення тягової підстанції Мерефа регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в Харківській області підрядною організацією Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго»  від 24.04.2019р., оскільки чинним законодавством не встановлено обов`язкової вимоги щодо зазначення документу як додатку до договору, як і не встановлено певної форми до графіку робіт. Разом з тим, проаналізувавши наданий відповідачем графік виконання робіт, суд апеляційної інстанції вважає доречними висновки господарського суду Харківської області щодо неможливості встановлення з нього факту наявності будь-яких домовленостей між сторонами про графік виконання робіт відповідачем.
Стосовно доводів скаржника щодо неврахування судом першої інстанції листів №311/1 від 17.09.2019р., №340/1 від 22.10.2019р., №358/1 від 11.11.2019р., №367/1 від 18.11.2019р., №379/1 від 25.11.2019р., №385/1 від 02.12.2019р., №385/4 від 02.12.2019р., суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять будь – яких доказів надсилання зазначених вище листів на адресу відповідача, у тому числі доказів надсилання електронною поштою. Надані відповідачем у запереченнях №532/1 від 25.06.2020р. пояснення щодо належності, допустимості та достовірності доказів є лише його твердженнями і не доводять факт отримання позивачем зазначених вище листів. 
Щодо тверджень відповідача стосовно ненадання судом першої інстанції оцінки обставинам справи з точки зору положень ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 1 статті 551 ЦК України унормовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до положень ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.
При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на досліджених доказах та на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.
У свою чергу, під час розгляду справи в суді першої інстанції, як вірно зазначено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій не порушувалось. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності виняткових підстав для зменшення належного до стягнення розміру неустойки. Таким чином, аргументи відповідача про порушення судом першої інстанції приписів ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Отже, враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.
Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго» підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпроменерго», м.Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 27.07.2020р. (повний текст складено та підписано 03.08.2020р.) у справі №922/1520/20 – залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 27.07.2020р. (повний текст складено та підписано 03.08.2020р.) у справі №922/1520/20 – залишити без змін.      
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.11.2020р. 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Зубченко

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           Л.Ф. Чернота