УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 677/1564/15-ц
Провадження № 22-ц/4820/1435/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 грудня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Корніюк А.П.
секретар судового засідання Гриньова А.М.
за участю: представника відповідача Киричука С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 677/1564/15-ц за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 січня 2016 року (суддя Красняк В.І.).
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У липні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначалось, що 01.07.2008 між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 490080467, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 20735 доларів США 16 центів на строк до 01.07.2015 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,99 % річних, з цільовим використанням кредиту на придбання транспортного засобу - автомобіля SKODA OCTAVIA TOUR, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 2.8 договору, ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит до 01.07.2015 року та щомісячно сплачувати проценти за користування ним рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. 
Зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 20735,16 доларів США. Проте, відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 25.05.2015 року виникла заборгованість за кредитом 19132,88 дол. США, що за курсом НБУ складає 398669,01 грн.; за відсотками - 7277,87 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 151647,91 грн; пеню – 96399,24 дол США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 008 656 грн.
А тому, звертаючись до суду, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом – 398 669,01 грн, заборгованість по відсотках -151 647,91 грн, пеню – 2 008 656 грн і судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн
Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 січня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від № 490080467 від 01.07.2008 в сумі 560 316 (п`ятсот шістдесят тисяч триста шістнадцять) гривень 92 коп; судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривень. В решті позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 02.07.20 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 13.01.2016 по цивільній справі № 677/1564/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 13.01.2016 по цивільній справі № 677/1564/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним вище заочним рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд не звернув уваги на те, що банк направляв вимогу про дострокове повернення кредиту на адресу по якій відповідач не проживає. Вважає, що ненаправлення на його адресу вимоги про дострокове повернення кредиту, вказує на необґрунтованість заявленого позову. Посилається на те, що банком пропущено строк позовної давності, оскільки відповідно до розрахунку, відповідач здійснив оплату за кредитним договором 01.05.2009, а позивач звернувся до суду тільки 31.07.2015.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частково задовольняючи позов АТ «Альфа-Банк», суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору, тому, встановивши, що основне зобов`язання за кредитним договором не виконано, суд стягнув з позичальника заборгованість за кредитним договором. Розмір заборгованості відповідає вимогам закону та умовам договору. Разом з тим, судом відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшено розмір пені до 10 000 грн.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись в повній мірі, оскільки суд не перевірив розрахунок кредитної заборгованості на дотримання вимог умов договору та закону.
Встановлено, що 01.07.2008 між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 490080467, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 20735 доларів США 16 центів на строк до 01.07.2015 зі сплатою 16,99 % річних, з цільовим використанням кредиту на придбання транспортного засобу - автомобіля SKODA OCTAVIA TOUR, 2008 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 5-8).
Відповідно до п. 2 Договору, надавши позивачу кредит, відповідач прийняв в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором вказаний автомобіль.
На виконання п.п. 2.8., 3 Договору ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит до 01.07.2015, щомісячно сплачувати проценти за користування ним рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. З урахуванням вартості супутніх послуг, який є Додатком № 1 до Договору та його невід`ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим Договором - у разі сплати у валюті кредиту – 1 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 424 доларів США; у разі погашення кредиту у валюті відмінній від валюти кредиту - не пізніше 30 числа кожного місяця у сумі, розрахованій у порядку та на умовах, визначених цим Договором, сплачувати комісії за дії Банку, які вчиняються на користь позичальника, сплачувати неустойки та інші передбачені Договором платежі.
Відповідно до п. 6.2 кредитного договору, банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або фінансовому ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін в діючому законодавстві тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв`язку з цим змін в додаток № 1 до договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в розділі 1 договору. 
Отже, як вбачається зі змісту вищевказаних положень кредитного договору, сторони обумовили можливість внесення змін до умов договору, зокрема, що стосується зміни процентної ставки, виключно із застосуванням письмової процедури із наданням доказів надіслання відповідного письмового попередження.
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, з 01.09.2008 процентна ставка була змінена в сторону збільшення до 17,50 %.
Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів дотримання кредитною установою вимог п. 6.2 договору та повідомлення позичальника про відповідні зміни в умовах кредитування та встановлення підвищеної процентної ставки за користування кредитом. 
Таким чином, слід прийти до висновку, що недотримання кредитором порядку внесення змін до істотних умов договору свідчить про те, що вищевказані зміни до розміру відсоткової ставки є такими, що не відповідають вимога договору, тому не можуть бути визнані правомірними. Зміна відсоткової ставки без відома позичальника призвела до збільшення розміру кредиту, покладення на ОСОБА_1 додаткового фінансового навантаження.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
З огляду на обставини справи та наведені норми матеріального права, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентах в межах заявлених позивачем позовних вимог – за період до 01.12.2011, з урахуванням сплачених сум на погашення заборгованості та процентної ставки, яка визначена умовами договору, в розмірі 16,99 % річних, відповідно до щомісячних платежів, передбачених у Графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору), що становить 6 030 доларів США 61 цент, в гривневому еквіваленті на дату розрахунку - 125 617 грн 61 коп.
А тому, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом зменшення суми заборгованості за кредитним договором, яка стягнута із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк», до 534 155 грн 50 коп (398 537 грн – заборгованість по кредиту (тілу), 125 617 грн 61 коп – заборгованість по процентах та 10 000 грн пені).
Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на ненадіслання на адресу відповідача вимоги на дострокове повернення кредиту та необґрунтованість заявленого позову у зв`язку з цим, оскільки на час подачі позову 28.07.2015 настав строк повернення кредиту в повному обсязі, який за умовами договору визначено до 01.07.2015.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги в тій частині, що банком пропущено 3-річний строк позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами і такі умови є нікчемними, з огляду на те, що сторони відповідно до п. 11.3 кредитного договору збільшили строк позовної давності до 50 років, і відповідач, підписавши такі умови, погодився з ними.
Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
Неприйнятними є посилання в апеляційній скарзі на положення ст. ст. 215, 216 ЦК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
На підставі ч. 1 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України, рішення в частині вирішення питання про судовий збір підлягає зміні. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог (20,87%) зменшенню підлягає стягнутий з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви до 762 грн 59 коп.
Крім того, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги та відстроченням скаржнику сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 4225 грн 04 коп.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 січня 2016 року змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором, яка стягнута з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» до 534 155 грн 50 коп, та судового збору до 762 грн 59 коп.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави 4225 грн 04 коп судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                        І.В. П`єнта

Судді:                                                                        Л.М. Грох

       А.П. Корніюк