ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/6453/20	Головуючий у 1-й інстанції Сливка  Л.М. 	
Провадження № 22-ц/817/1036/20 	Доповідач - Шевчук Г.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Шевчук Г.М. 
суддів -  Бершадська Г. В., Костів О. З., 
       розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін цивільну справу № 607/6453/20 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2020 року, постановленою суддею Сливкою Л. М. у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач АТ «Приват Банк» пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця у розмірі 9141,18 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 грудня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконав повністю, надавши ОСОБА_2 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. За життя ОСОБА_2 скористалася кредитними коштами, однак свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, тому станом на 13 грудня 2011 року має заборгованість у розмірі 9141,18 гривень, яка складається із: 8852, 37 гривень заборгованість за кредитом; 288,81 гривень заборгованість за відсотками. Позивачем 28 січня 2019 року була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Кашанської Марії Іванівни. 15 лютого 2019 року банком було отримано відповідь приватного нотаріуса Кашанської Марії Іванівни, у якій зазначено, що єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 15 жовтня 2019 року банком було направлено лист-претензію до спадкоємця боржника ОСОБА_1 , згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. З цих підстав, оскільки відповідач добровільно не погашає борг, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 13 грудня 2011 року у розмірі 9141,18 гривень.
Оскаржуваним рішенням місцевого суду в задоволенні позову АТ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, АТ "Приват Банк" подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення місцевого суду скасувати та ухвалите нове, яким задовольнити позов АТ КБ "Приват Банк" у повному обсязі.
На обґрунтування своїх вимог зазначає, що у відповідності до вимог ст. 1281 ЦК України ( у редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Однак, як вказує апелянт, відповідач не повідомляв АТ "Приват Банк" про смерть позичальника - ОСОБА_2 і доказів повідомлення позивача про смерть позичальника відповідачем не надано.
Також вказує, що АТ КБ "Приват Банк" стало відомо про смерть позичальника лише 27.12.2018. претензія кредитора, в тому числі з вимогою про повідомлення спадкоємців померлого про наявність заборгованості, до нотаріальної контори направлена 28.01.2019.
Як зазначає апелянт, листом нотаріальної контори від 15 лютого 2019 року позивача було повідомлено про те, що при зверненні спадкоємців в нотаріальну контору вимоги позивача будуть доведені до їх відома, іншої інформації не мають права надати на підставі ст. 8 Закону України "Про нотаріат".
Таки чином, на думку апелянта, строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, позивачем не пропущено.
Оскільки апеляційним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі та зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, розгляд якої відповідно до п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні). 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 13 грудня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що складено актовий запис №540 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, що стверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00014523837 від 01 жовтня 2014 року.
Позивачем 28 січня 2019 року була направлена претензія кредитора до Приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кашанської Марії Іванівни, із запитом щодо кола спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а також просили включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу.
06 лютого 2019 року Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М.І. направлено Акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» відповідь за №11/01-16 на претензію кредитора, у якій повідомлено, що єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 .. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видано ОСОБА_1 20 листопада 2014 року; 24 грудня 2014 року та 25 грудня 2014 року. Крім ОСОБА_1 до нотаріуса інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не зверталися.
Відповідь Приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кашанської М.І. від 02 лютого 2019 року отримана АТ КБ «ПриватБанк» 15 лютого 2019 року, що стверджується проставленим АТ КБ «ПриватБанк» штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції.
15 жовтня 2019року Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було направлено лист-претензію №SAMDN52000109102564 відповідачу ОСОБА_1 , згідно якої Позивач пред`явив свої вимоги про погашення наявної у ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №б/н від 13 грудня 2011 року у розмірі 9141,18 гривень.
Відмовляючи у задоволенні позову АТ "Приват Банк" суд першої інстанції зазначив, що шестимісячний строк пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців, передбачений ст. 1281 ЦК України, позивачем був пропущений, у зв`язку з чим у відповідності до частини 4 цієї статті Кредитор спадкодавця позбавляється права вимоги. 
З таким рішення місцевого суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Згідно ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми.
Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані, задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Відповідно до ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
За змістом вказаних норм, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя при умові наявності спадкового майна та пред`явлення вимоги в межах строку, визначеного статтею 1281 ЦК України. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких відомостей щодо обізнаності спадкоємця ОСОБА_1 про наявність заборгованості спадкодавця ОСОБА_2 перед кредитором АТ "Приват Банк" вони не містять, не надано відповідних доказів і позивачем, а тому доводи апелянта з приводу того, що спадкоємець ОСОБА_1 зобов`язаний був повідомити їх про смерть боржника, є необґрунтованими та не ґрунтуються на вимогах Закону.
Таким чином, у даному випадку, пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, кредитор може у межах шестимісячного строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України, з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. 
Відповідно до відповіді Приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кашанської М.І. від 06 лютого 2019 року, направленої Акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» за №11/01-16 на претензію кредитора, єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 . Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видано ОСОБА_1 20 листопада 2014 року; 24 грудня 2014 року та 25 грудня 2014 року. Крім ОСОБА_1 до нотаріуса інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не зверталися.
Зазначена відповідь Приватного нотаріуса отримана АТ КБ «Приват Банк» 15 лютого 2019 року, що стверджується проставленим АТ КБ «Приват Банк» штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції.
Таким чином, апелянту було відомо, хто саме був спадкоємцем, а тому доводи з приводу того, що 15 лютого 2019 року позивача було повідомлено про те, що при зверненні спадкоємців в нотаріальну контору вимоги Позивача будуть доведені до їх відома і іншої інформації не мають права надати у відповідності до ст. 8 ЗУ "Про нотаріат" є надуманими та не відповідають матеріалам справи.
Більше того, саме на підставі цієї відповіді АТ "Приват Банк" звернулося до ОСОБА_1 з листом-претензією №SAMDN52000109102564 про сплату заборгованості за кредитним договором №б/н від 13 грудня 2011 року у розмірі 9141,18 гривень, про що вони також зазначали і у своїй позовній заяві, яка була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що статтю 1281 ЦК України слід було застосовувати саме у редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, то вони є безпідставними, виходячи з наступного.
Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 3 липня 2018 року № 2478-VIII було внесено зміни у ст. 1281 ЦК України відповідно до яких частини другу і третю цієї статті викладено в такій редакції:
"2. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину";
Цей Закон набрав чинності 04 листопада 2018 року.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.
Тобто, вказана норма Закону підлягає до застосування і до відносин, що виникли до введення його в дію.
До такого ж висновку у своїй постанові дійшов і Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 520/14971/16-ц (провадження № 61-13408 ск 19).
Таким чином позивач повинен був звернутися з претензією до спадкоємця саме у шестимісячний строк, передбачений новою редакцією статті 1281 ЦК України.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, що також було встановлено судом першої інстанції, Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було направлено лист-претензію №SAMDN52000109102564 відповідачу ОСОБА_1 , згідно якої Позивач пред`явив свої вимоги про погашення наявної у ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №б/н від 13 грудня 2011 року у розмірі 9141,18 гривень, лише 15 жовтня 2019 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого вказаною вище статтею ЦК України.
При цьому слід зазначити, що позивач, при зверненні до суду з позовною заявою, керувався статтею 1281 ЦК України саме в останній редакції, із врахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 3 липня 2018 року № 2478-VIII, тобто позивачу було відомо про шестимісячний строк звернення з претензією до спадкоємця.
На підставі встановлених обставин справи та змісту зазначених правових норм, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2020 року, постановленою суддею Сливкою Л. М. у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Постанова складена 3 грудня 2020 року.

Головуючий:                                                                Г.М. Шевчук 

Судді:                                                                        О. З. Костів

                                                                               Г. В. Бершадська