КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/4515/2020                                                         Головуючий суддя у 1-й інстанції: Бандура І.С.
Категорія ст. 124 КУпАП.                                                                  Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника Чекарьова Є.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Чекарьова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року, -
 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП, провадження закрите у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Судом першої інстанції встановлено, що 12 грудня 2019 року о 17 год.            06 хв. по вул. Р.Окіпної, 5 у м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не витримав бокового безпечного інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 10.1., 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, крім того ОСОБА_1 залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року, захисник Чекарьов Є.В. в інтересах                 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає про незаконність та неправомірність постанови суду першої інстанції, докази по справі вважає неспроможними, оскільки відео з реєстратора автомобіля «Ауді» не підтверджує контакту між їх автомобілями; стверджує, що при виконанні маневру ліворуч автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не контактував з автомобілем «Ауді», оскільки пошкодження на транспортному засобі «БМВ» відсутні. Апелянт наполягає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а відтак і за                  ст. 122-4 КУпАП.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , його захисника Чекарьова Є.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення потерпілого  ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу, повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №165695 від 20.12.2018 року, що 12 грудня 2018 року о 17 год. 06 хв. по                            вул. Р.Окіпної, 5 у м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не витримав бокового безпечного інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 10.1., 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за                           ст. 124 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №165696 від 20.12.2018 року, що 12 грудня 2018 року о 17 год. 06 хв. по                            вул. Р. Окіпної, 5 у м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив ДТП з автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 та, не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав на тому, що здійснив маневр поворот ліворуч уже після того, як автомобіль «Ауді» проїхав уперед, контакту між їх автомобілями не було, правил дорожнього руху він не порушував.
У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Чекарьов Є.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а рішення суду скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_1 , оскільки доказів на підтвердження його винуватості в матеріалах справи немає.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що рухаючись у лівій смузі руху, зупинився перед пішохідним переходом для надання переваги пішоходам, як раптом відчув поштовх в задню частину свого авто, в дзеркало заднього виду побачив, що його «зачепив» автомобіль «БМВ», який виконував поворот ліворуч, та після зіткнення покинув місце ДТП. Він бачив, куди поїхав автомобіль «БМВ», а тому одразу рушив за ним і знайшов його у дворі будинку
На переконання суду апеляційної інстанції пояснення                         ОСОБА_2 є послідовними, логічними, об`єктивно підтверджуються дослідженими доказами.
Доводи апелянта про те, що при виконанні маневру ліворуч автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не контактував з автомобілем «Ауді», оскільки пошкодження на транспортному засобі «БМВ» відсутні, були предметом ретельної перевірки під час розгляду справи в суді першої інстанції і свого підтвердження не знайшли. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 .
Як убачається із матеріалів справи, за клопотанням захисника                           Чекарьов Є.В. в інтересах ОСОБА_1 суд першої інстанції призначив                           транспортно-трасологічну експертизу.
Згідно даних висновку експертів транспортно-трасологічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео звукозапису                                      № 28751/28752/19-52/8799/8800/20-35 від 30.03.2020 на момент проведення дослідження на лівій частині автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , видимі сліди, які могли би бути наслідками контактування з лівою частиною заднього бамперу автомобіля «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , відсутні. Водночас, виходячи з відеозапису, наявного в матеріалах справи, за умови, що автомобіль з камерою є саме автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , а зустрічний йому автомобіль темного кольору, є саме автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , то в такому випадку, враховуючи особливості ЛФП обох автомобілів (низьку адгезію ЛФП на накладці бампера автомобіля «Ауді» та більш високу адгезію на деталях автомобіля «БМВ» і наявність на ЛФП останнього захисної плівки), не можна виключати того, що автомобіль «БМВ» дійсно міг контактувати із задньою лівою частиною автомобіля «Ауді» при виконанні повороту ліворуч.
Із пояснень експерта ОСОБА_3 у суді першої інстанції убачається, що на момент огляду автомобіля «Ауді» мало місце пошкодження лівого бамперу, а в автомобіля «БМВ» пошкоджень не виявлено, але вони могли не утворитись через міцність заводської фарби та покриття автомобіля «БМВ» захисною плівкою, чого немає автомобіль «Ауді». Однією із причин пошкодження автомобіля «Ауді» може бути контакт з іншими транспортним засобом, у т.ч. й з автомобілем «БМВ», але однозначно сказати не можна, оскільки удар був позаду, а відео реєстратор знімає вид попереду. При цьому він не виключає, що пошкодження могло бути від автомобіля «БМВ». Крім того, пояснив, що проведення дослідження ускладнювалось тим, що вказані авто були надані для огляду не одразу, а через досить тривалий проміжок часу після події. Зокрема, пошкодження, виявлені на автомобілі «Ауді», за своїми характеристиками дають зрозуміти те, що вони утворилися від автомобіля, який пошкодив задній бампер. 
В суді апеляційної інстанції захисник Чекарьов Є.В. повторно заявив клопотання про призначення транспортно-трасологічної експертизи з метою з`ясування питання щодо наявності прихованих пошкоджень лівої частини автомобіля «БМВ» на висоті бамперу «Ауді». 
При цьому у суді першої інстанції експерт пояснив, що «вирішити чи є приховані пошкодження на автомобілі «БМВ» зараз вже не можливо, оскільки якщо він і ремонтувався після ДТП, то завдяки сучасним технологіям це можливо зробити так, що навіть експерт цього не побачить».
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення повторного експертного дослідження з наведених у клопотанні мотивів.
Вислухавши пояснення учасників ДТП, у тому числі експерта,  дослідивши докази: висновки експертів транспортно-трасологічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео звукозапису                                          № 28751/28752/19-52/8799/8800/20-35 від 30.03.2020, відеозапис з реєстратора водія автомобіля «Ауді», дані схеми ДТП (місце зіткнення); пошкодження у результаті зіткнення: «Ауді» (пошкодження накладки заднього бампера лівої сторони), враховуючи їх локалізацію, механізм утворення, - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень п. 10.1, п. 13.1 ПДР України.
Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінивши докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, законний і належним чином вмотивований, а доводи апеляційної скарги - необґрунтовані.
З огляду на встановлені судом обставини, які перевірені дослідженими доказами, висновки суду першої інстанції про доведеність винності                     ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,                             є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
 
Переконливих доводів, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року з наведених в апеляційній скарзі мотивів за наслідками апеляційного перегляду рішення судом не встановлено.
Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року як законну та обґрунтовану - без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя,-
 
ПОСТАНОВИЛА:
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника Чекарьова Євгена Володимировича в інтересах                                    ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя
Київського апеляційного суду                                                         О.М. Сітайло