Ухвала
Іменем України 
22 грудня  2020 року
м. Київ
справа № 127/10146/20
провадження № 51-5747 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого             ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 ,
встановив:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2020 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.
Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367, ст. 264 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 42013010000000126 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ст. 264 КК України, закрито.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року ухвалу  суду першої інстанції залишено без зміни.
Потерпілі звернулися із касаційною скаргою, в якій порушують питання про перегляд вищевказаних судових рішень.
Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада  2020 року касаційну скаргу потерпілих залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю ст. 427 КПК України, оскільки потерпілі, оскаржуючи рішення суду першої та апеляційної інстанції щодо ОСОБА_7 , не вказували, яких порушень допустилися суди та не обґрунтовували,  у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом рішень суду першої та апеляційної інстанцій, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України. Крім того, на обґрунтування своїх вимог потерпілі не наводили доводів щодо необхідності скасування ухвали апеляційного суду з підстав передбачених ст. 438 КПК України та не вказували, які конкретно доводи їх апеляційної скарги, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Також потерпілим було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 30 листопада  2020 року потерпілі подали нову касаційну скаргу, у якій просять перевірити рішення суду першої  та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_7 у касаційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вимог ст. 427 КПК України потерпілими не дотримано, вказані в ухвалі недоліки в повному обсязі не усунуто.
У новій касаційній скарзі потерпілі так і не вказують на конкретні порушення закону, з  урахуванням положень ст. 438 КПК України, які були допущені судом першої  інстанції при винесенні судового рішення та які б були підставами для його скасування, та не конкретизують, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом судового рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом рішення суду першої інстанції згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України.
Натомість, потерпілі, не погоджуючись із вищевказаними рішеннями, по суті, повторно вказують на те, що судом першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, не прийнято рішення щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_9 , що, на їх думку, впливає на реабілітацію померлого.
Тобто, потерпілими у скарзі так і не наведено обґрунтування, як саме такі порушення, на їх думку, вплинули на прийняття судами першої та апеляційної інстанції законних та обґрунтованих рішень щодо ОСОБА_7 в цілому. 
Оскільки в установлений строк потерпілими не усунуто недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, то їх скарга підлягає поверненню.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 , з усіма доданими до неї матеріалами, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                                          ОСОБА_3