ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3757/19                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Коротких А.Ю., Федотова І.В.,
при секретарі            - Казюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року в справі за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Будсервіс» про   застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИЛА:
У березні 2019 року Головне управління Держпраці у Київській області звернулося до суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Будсервіс» у якому просило суд застосувати заходи реагування до відповідача у сфері державного нагляду у вигляді зупинення будівельно-монтажних робіт, на будівництві житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення 11 мікрорайону житлового масиву «Позняки» будинок № 4, за адресою: місто Київ, Дарницький район, вулиця Дніпровська набережна, 18, до усунення порушень та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення робіт.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду справи на підтвердження усунення виявлених під час проведення перевірки порушень надано акт ТОВ «Моноліт Будсервіс» про усунення порушень вимог законодавства з охорони праці, які було виявлено під час позапланової перевірки ТОВ «Моноліт Будсервіс» Головним управлінням Держпраці у Київській області та відображено у акті перевірки суб`єкта господарювання (виробничого   об`єкта) від 18 вересня 2019 року № 5.3.306.-38-А,   фотофіксацію усунених порушень, витяги з журналу видачі запобіжних пристроїв та індивідуальних засобів захисту, журналу приймання та огляду риштувань та помосту. Наголосив, що представником відповідача під час розгляду справи надано копію листа від 04.03.2019, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" повідомило Головне управління Держпраці у Київській області про усунення всіх порушень виявлених під час перевірки, в зв`язку з чим просило дозволити поновити будівельно-монтажні роботи на об`єкті.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої доводи обгрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги Акт перевірки суб`єкта господарювання 18 лютого 2019 року, яким встановлено порушення ТОВ «Моноліт Будсервіс» вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці».
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому повністю погоджується з наведеними у рішенні суду першої інстанції висновками. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року скасовано рішення суду першої інстанції. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено у повному обсязі. 
Постановою Верховного Суду від 10 червня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року скасовано, а справу № 640/3757/19 направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що в період з 21 січня 2019 року по 25 січня 2019 року Головне управління Держпраці у Київській області на підставі наказу від 17 січня 2019 року № 305, направлення на перевірку № 5.3-33 від 17 січня 2019 року проведено позапланову перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки на будівництві житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення 11 мікрорайон житлового масиву «Позняки» будинок № 4 за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Дніпровська Набережна, 18 у зв`язку з настанням нещасного випадку. 
За результатами проведеної перевірки Головним управління Держпраці у Київській області складено акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 25 січня 2019 року № 5.3.306.18-А, яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці».
При цьому, 25 січня 2019 року Головним управлінням Держпраці у Київській області складено припис № 5.3.306.18-П про усунення Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс"   порушень виявлених під час проведення перевірки.
З матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" звернулося до Головного управління Держпраці у Київській області з листом, яким повідомило про усунення всіх порушень виявлених під час перевірки за виключенням пунктів 14 та 15, оскільки на складах відсутні подмості для мулярів і потребує деякий час на їх виготовлення. В зв`язку з наведеним Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" просило дозволити поновити будівельно-монтажні роботи на об`єкті.
З метою проведення перевірки виконання вимог припису Головним управлінням Держпраці у Київській області в період з 15 лютого 2019 року по 18 лютого 2019 року на підставі наказу від 13 лютого 2019 року № 917, направлення на перевірку № 5.3-52 від 13 лютого 2019 року проведено позапланову перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки на будівництві житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення 11 мікрорайон житлового масиву «Позняки» будинок № 4 за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Дніпровська Набережна, 18 у зв`язку з настанням нещасного випадку. 
За результатами проведеної перевірки Головним управління Держпраці у Київській області складено акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 18 лютого 2019 року № 5.3.306.38-А, яким встановлено порушення   Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці», а саме: 
1. окремі зони потенційно небезпечних факторів не мають сигнального огородження, чим порушено пункт 4.19 ДБН А.3.2-2-2009 «ССБТ». Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення», НПАОП 45.2-7.02-12;
2. допускається складування будівельних матеріалів в потенційно небезпечній зоні, а саме: біля будинку, що споруджується. В той же час в ПВР не передбачені організаційно-технічні заходи з безпеки праці та не передбачено необхідність виконання будівельно-монтажних робіт у цій зоні, чим порушено п. 4.16, п. 4.19 НПАОП 45.2-7.02-12;
3. не всі технологічні отвори в перекриттях та покриттях для запобігання доступу до них працюючих не закриті суцільними настилами та не огороджені вздовж периметра згідно ГОСТ 23407, ГОСТ 12.4.059, чим порушено п. 6.2.19 НПАОП 45.2-7.02-12;
4. щити опалубки для вертикальних конструкцій зберігаються не в спеціальних касетах, чим порушено пункт 13.4.14 НПАОП 45.2-7.02-12;
5. кабелі електроживлення напругою 220В (380В) прокладені безпосередньо під ногами у працівників в місцях, де є проходи та на робочих місцях, а не підвішені на опорах на висоті не менше 2,5 м над робочими місцями та 35 м над проходами, чим порушено пункт 6.4.3 НПАОП 45.2-7.02-12;
6. штепсельні розетки на номінальні струми до 20 А, призначені для живлення переносного електроустаткування і ручного електроінструменту, що застосовується поза приміщеннями, не обладнані пристроями захисного відключення (ПЗВ), чим порушено пункт 6.4.7 НПАОП 45.2-7.02-12;
7. під час виконання будівельно-монтажних робіт застосовуються не інвентарні засоби підмощування, чим порушено пункт 7.3.3 НПАОП 45.2-7.02-12;
8. допускаються до експлуатації саморобні та інвентарні помости без приймання їх керівником робіт (виконробом або майстром) та реєстрації в журналі робіт, чим порушено пункт 7.3.13 НПАОП 45.2- 7.02-12;
9. на драбині, яка спускається в котлован поблизу крана відсутні написи: інвентарний номер, дата проведення наступного випробування, належність якому підприємству, чим порушено пункт 7.14 НПАОП 0.00-1.71-13 Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями;
10. драбина періодично 1 раз на рік не пройшла випробування статичним навантаженням, чим порушено пункт 7.27 НПАОП 0.00-1.71-13 Правил охорони праці під роботи з інструментом та пристроями;
11. ходіння по укладеній арматурі здійснюється без спеціальних настилів завширшки не менше ніж 0,6 м, закріплених на арматурному каркасі, чим порушено п. 13.3.10 НПАОП 45.2- 7.02.12;
12. не всі працівники, які виконують будівельно-монтажні роботи використовують захисні каски, чим порушено п. 4.30 НПАОП 45.2- 7.02-12.
На підставі встановлених вище обставин та з огляду на надані суду ТОВ «Моноліт Будсервіс» докази на підтвердження усунення порушень вимог законодавства про охорону праці, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для застосування заходів реагування.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Законом України від 05 квітня 2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища
Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. 
Згідно частини п`ятої статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Згідно частини першої статті 4 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ "Про охорону праці" (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 2694-ХІІ) державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.
Згідно частини першої статті 13 Закону № 2694-ХІІ   встановлено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Частиною першою статті 38 Закону № 2694-ХІІ встановлено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Процедуру проведення перевірок під час здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань промислової безпеки, охорони праці, безпечного ведення робіт юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю встановлює Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затверджене наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11 серпня 11 року №826.
Пунктом 1.4 Положення визначено, що загроза життю та здоров`ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.
Згідно п. 2.26 Положення право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.
У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об`єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об`єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.
Частиною сьомою статті 7 Закону Закон № 877-V встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Разом з тим, відповідачем під час розгляду справи судом першої інсттанції на підтвердження усунення виявлених під час проведення перевірки порушень надано акт ТОВ «Моноліт Будсервіс» про усунення порушень вимог законодавства з охорони праці, які було виявлено під час позапланової перевірки ТОВ «Моноліт Будсервіс» Головним управлінням Держпраці у Київській області та відображено у акті перевірки суб`єкта господарювання (виробничого   об`єкта) від 18 вересня 2019 року № 5.3.306.-38-А,   фотофіксацію усунених порушень, витяги з журналу видачі запобіжних пристроїв та індивідуальних засобів захисту, журналу приймання та огляду риштувань та помосту, як доказ встановлення у зонах потенційно небезпечних факторів сигнальне огородження по периметру «Стій. Монтажна зона»; звільнення потенційно небезпечних зон від зіскладованих будівельних матеріалів; вжиття заходів щодо закриття суцільними настилами та огородженнями вздовж периметра згідно з ГОСТ 23407, ГОСТ 12.4.059 усіх технологічних отворів в перекриттях та покриттях для запобігання доступу до них працюючих; виготовлення касет для зберігання щитів опалубки для вертикальних конструкцій; підняття кабелів електроживлення напругою 220В (380В) на опори на висоті не менше 2,5 м над робочими місцями та 3,5 м над проходами; встановлення пристроїв захисного відключення на поверхові розподільчі електрощити; встановлення інвентарних засобів підмощування під час виконання будівельно-монтажних робіт, прийняття керівником робіт саморобних та інвентарних помостів з їх реєстрацією в журналі робіт; встановлення інвентарних табличок на риштуваннях для цегляної кладки та записів в журналі про приймання їх виконробом; встановлення на драбині інвентарного номеру, дати проведення наступного випробування, належність підприємству; встановлення спеціальних настил завширшки 0,7 м, закріплених на арматурному каркасі; проведення інструктажу та роз`яснення працюючим про обов`язкове використання захисних касок при проведенні робіт.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна копія листа від 04 березня 2019 року, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" повідомило Головне управління Держпраці у Київській області про усунення всіх порушень виявлених під час перевірки, в зв`язку з чим просило дозволити поновити будівельно-монтажні роботи на об`єкті.
Однак, в даному випадку належним доказом усунення відповідачем порушень, які встановлені позивачем, є акт перевірки (складений повторно), в якому має бути зазначено про відсутність порушень та норм чинного законодавства.
У контексті наведеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений частиною четвертою   статті 9 КАС України, зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Процесуальним законом передбачено різні шляхи отримання судом доказів: 1) надання учасником справи з його власної ініціативи; 2) надання доказів учасниками справи за пропозицією суду; 3) збирання доказів судом з власної ініціативи (ч. 3                 ст. 77 КАС України), 4) витребування доказів судом (ст. 80 КАС України). Вони відрізняються наслідками.
Пропозиція суду надати докази має рекомендаційний характер для сторони. Частиною п`ятою   статті 77 КАС України встановлено, що у випадку ненадання учасником справи без поважних причин доказів на пропозицію суду, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. В той же час,   статтею 80 КАС України передбачено повноваження суду збирати докази з власної ініціативи шляхом постановлення ухвали про витребування доказів. Її виконання є обов`язковим. Невиконання ухвали передбачає застосування заходів процесуального примусу.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами. Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представниками сторін у судовому засіданні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, відповідачем проведено позапланову перевірку відповідача на основі листа від відповідача за вх. № 440 від 04 березня 2019 та актом від 14 червня 2019 року встановлено усунення виявлених порушень вимог законодавства, що унеможливлює застосування заходів реагування у вигляді зупинки робіт. 
Аналіз змісту листа від 11 грудня 2019 року № 53/3/19/21376 свідчить про те, що вказаний вище акт від 14 червня 2019 року було отримано відповідачем після 11 грудня 2019 року, що унеможливило його подання до моменту прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року. 
З урахуванням наведеного та того, що Головним управлінням Держпраці в Київській області в акті від 14 червня 2019 року № 5.3.306.176-А зафіксовано відсутність порушень ТОВ «Моноліт Будсервіс» вимог законодавства про охорону праці, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

          Суддя-доповідач                                                                      Н.М. Єгорова

Судді                                                                                 А.Ю. Коротких
                                                                                          
                                                                                                    І.В. Федотов 

Повний текст постанови складено "12" жовтня 2020 року.