УХВАЛА

22 жовтня 2020 року 
Київ
справа №807/2141/16
адміністративне провадження №К/9901/30119/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О., 
розглянув як суд касаційної інстанції в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі № 807/2141/16 за позовом ОСОБА_1 до Міжгірського районного суду Закарпатської області в особі керівника апарату суду Іваницької Людмили Іллічної про визнання дій протиправними та скасування наказу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Міжгірського районного суду Закарпатської області в особі керівника апарату суду Іваницької Людмили Іллічної (далі - відповідач), у якому просила: 
- визнати дії керівника апарату Міжгірського районного суду Закарпатської області Л. І. Іваницької щодо внесення змін до наказу від 06 липня 2016 року № 02-05/6 «Про умови роботи помічника судді ОСОБА_1 » протиправними та скасувати наказ від 13 вересня 2016 року керівника апарату суду Л. І. Іваницької № 02-05/14 «Про внесення змін до наказу від 06 липня 2016 року № 02-05/6».
Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року, позов задоволено. 
Визнано дії керівника апарату Міжгірського районного суду Закарпатської області Л. І. Іваницької щодо внесення змін до наказу від 06 липня 2016 року № 02-05/6 «Про умови роботи помічника судді ОСОБА_1 » протиправними. 
Скасовано наказ від 13 вересня 2016 року керівника апарату суду Л. І. Іваницької № 02- 05/14 «Про внесення змін до наказу від 06 липня 2016 року № 02-05/6». 
Стягнуто з Міжгірського районного суду Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1150,51 грн.
Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 20 грудня 2020 року касаційну скаргу Міжгірського районного суду Закарпатської області в особі керівника апарату суду Іваницької Людмили Іллічної задоволено. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 807/2141/16 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
21 вересня 2020 року до Верховного Суду від позивача надійшла заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року, у якій заявник вимагає роз`яснити вказану постанову, а саме для якої категорії осіб, що працюють в державній службі склад застосовувати висновок ВС висловлений у цій постанові при зарахуванні періоду роботи на посадах технічних службовців до стажу державної служби, який дає право на одержання надбавки за вислугу років на державній службі, зокрема:
- для осіб, що перебувають на посаді в державному органі, що відноситься до державної служби (державний службовець)?
- для осіб, що перебувають на посаді в державному органі, що відноситься до патронатної служби (працівник патронатної служби)?
- для осіб, що перебувають на посаді в державному органі, що відноситься до службовців (технічні службовці)?
Дослідивши доводи заяви про роз`яснення судового рішення, Суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.
Відповідно до частин першої та другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Суд зазначає, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Отже, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги зрозумілості, чіткості, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті в судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за За правилами Кодексу адміністративного судочинства України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Виходячи із системного тлумачення положень Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Зі змісту заяви про роз`яснення рішення суду вбачається, що заявник просить роз`яснити постанову Верховного Суду з мотивів постановлення судового рішення, проте роз`яснення не допускається саме щодо мотивів та висновків судового рішення.
Водночас, Суд звертає увагу, що мотиви, які навів заявник у своїй заяві, полягають лише у його незгоді з результатами розгляду касаційної скарги відповідача та мотивами, якими керувався Суд при скасуванні судових рішень суддів попередніх інстанцій та прийняття нового, яким у задоволенні позову відмовлено.
Питання, на які заявник хоче отримати роз`яснення в порядку статті 254 КАС України, поставлені у такому аспекті, що вимагають від Суду повторної касаційної переоцінці касаційної скарги Міжгірського районного суду Закарпатської області в особі керівника апарату суду Іваницької Людмили Іллічної на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 807/2141/16.
Окрім того, заява утримує у собі необхідність надання юридичної консультації та відповіді різного роду правових питань щодо застосування цієї постанови Верховного Суду, у тому числі, що стосується невизначеного коло осіб, що не відповідає меті і завданню інституту роз`яснення судового рішення.
При цьому, Суд зауважує, що Верховний Суд не приймав рішення, яке підлягає примусовому виконанню, а відтак відсутні правові підстави для роз`яснення постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року, якою скасовано судові рішення суддів попередніх інстанцій та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.
З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що визначених у КАС України підстав для роз`яснення постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі № 807/2141/16 немає.
Отже, у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 254 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі № 807/2141/16 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:                                                                                М. М. Яковенко

Судді:                                                                                                    І. В. Дашутін

                                                                                                    О. О. Шишов