УХВАЛА

11 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 340/2888/19
адміністративне провадження № К/9901/21285/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Гончарової І.А.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі №340/2888/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2010» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
25.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі №340/2888/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2010» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 14.09.2020 касаційну скаргу залишено без руху, надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку та зазначення поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження, надання платіжного доручення щодо сплати судового збору у сумі 38    420,00 грн за подання касаційної скарги у справі №340/2888/19. Копію вказаної ухвали скаржником одержано 25.09.2020.
08.10.2020 до Верховного Суду надійшов лист скаржника, яким на виконання ухвали від 14.09.2020 надано платіжне доручення від 01.10.2020 №1218, яким сплачено 38  420,00 грн судового збору за подання касаційної скарги, заяву про поновлення строків на касаційне оскарження (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 06.10.2020).
Відповідно до Реєстру підтверджень оплат із Казначейства кошти зараховано 05.10.2020.
У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником вказано, що вперше касаційну скаргу на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі №340/2888/19 подано 20.07.2020, тобто у межах строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Ухвалою Верховного Суду від 27.07.2020 касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з тим, що у ній відсутні підстави для касаційного оскарження. Копію даної ухвали скаржником отримано 31.07.2020.
Скаржником зазначено, що після повернення касаційної скарги ним було проведено пошук в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанов Верховного Суду у подібних правовідносинах та проведено детальний аналіз правових позицій Верховного Суду у вказаних рішеннях для встановлення норми, яка не була врахована судами першої та апеляційної інстанції при розгляді даної справи, з метою усунення недоліків, які були підставою для повернення первинної касаційної скарги.
Крім того, податковим органом вказано, що ведення Урядом України протиепідемічних заходів призвело до обмеження роботи у звичайному режимі, зокрема і органів ДПС, та вплинуло на строки подання первинної касаційної скарги.
Пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що наведені скаржником доводи стосовно поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, відтак клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункт 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, в якому б містився висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме стосовно реалізації вимог абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 та статті 120-1 Податкового кодексу України, щодо обов`язку платника податку направляти на реєстрацію до ЄДРПН кожну податкову накладну, навіть якщо їх реєстрація не відбулася внаслідок накладення арешту на адміністративний рахунок податку на додану вартість з інших підстав.
Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні від 14.02.2020 у справі №340/2888/19, яке постановою суду апеляційної інстанції від 23.06.2020 залишене без змін, урахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26.06.2018 у справі №808/2127/17, від 11.09.2018 у справі №826/9114/16, від 30.01.2018 у справі №816/390/17, проте скаржником не аргументовано, у чому, на його думку, полягає помилковість застосування Третім апеляційним адміністративним судом цих позицій.
Також скаржник просить надати додаткову оцінку доказам, оцінка яким була надана судами під час розгляду справи. З врахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі №340/2888/19 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 І.А. Васильєва  	
          	 І.А. Гончарова   В.П. Юрченко