П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/961/19	
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі ДПС) про визнання протиправною та скасування вимоги від 23 квітня 2019 року № Ф-15055-52 на суму 8440,53 грн..
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду ДПС подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції було встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій ОСОБА_1 з 27 грудня 2007 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем за №24840000000001226 за такими видами економічної діяльності: діяльність туристичних агентств (79.11), надання інших послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність (79.90), надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у. (63.99), діяльність у сфері права (69.10) – основний вид.
Відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27 листопада 2008 року, виданого Херсонською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури на підставі рішення від 27 листопада 2008 року № 12, ОСОБА_1 має право на зайняття адвокатською діяльністю. 
23 квітня 2019 року ГУ ДФС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі сформувало вимогу № Ф-15055-52 про сплату боргу (недоїмки), відповідно до якої станом на 31 березня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску складає 8440,53 грн.
Відповідачем було надано суду облікову картку платника податку – ОСОБА_1 за кодом класифікації доходів бюджету – 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність), відповідно до якої станом на 31 березня 2019 року недоїмка складала 8440,53 грн.. 
Не погоджуючись з вищевказаною вимогою ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не перебуває на обліку платника єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, натомість зареєстрований з 27 грудня 2007 року як фізична особа-підприємець та здійснює сплату єдиного внеску у вказаному статусі, тому суд дійшов висновку про безпідставне нарахування позивачу податковим органом єдиного внеску як особі, яка має ознаки незалежної професійної діяльності.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.
Положеннями статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб; працівник - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону;
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ст.2 Закону його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону визначено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку  єдиного  внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.
Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону установлено, що платниками  єдиного  внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять  незалежну професійну діяльність,  а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну  діяльність,  або особи, які провадять релігійну (місіонерську)  діяльність,  іншу подібну  діяльність  та отримують дохід від цієї діяльності.
Відповідно до частини другої статті 5 Закону узяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.
Взяття на облік платників  єдиного  внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону).
Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників  єдиного  внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу  професійного  ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників  єдиного  внеску визначаються Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженим наказом Мінфіну № 1162 від 24 листопада 2014 року (далі Порядок).
Порядок поширюється на платників  єдиного  внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону (пункт 3 розділу І Порядку).
Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в  Єдиному  державному реєстрі, як платників  єдиного  внеску підтверджується випискою з  Єдиного  державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку).
Взяття на облік платників  єдиного  внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника  єдиного  внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника  єдиного  внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку).
Платники  єдиного  внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку).
Платникам  єдиного  внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку).
Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац другий частини третьої статті 16 Закону).
Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац третій частини першої статті 20 Закону).
Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять  незалежну професійну діяльність,  подаються безпосередньо зазначеними особами (абзац третій частини другої статті 20 Закону).
Як було зазначено, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій ОСОБА_1 з 27 грудня 2007 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем за №24840000000001226 за такими видами економічної діяльності: діяльність туристичних агентств (79.11), надання інших послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність (79.90), надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у. (63.99), діяльність у сфері права (69.10) – основний вид.
Разом з тим, ДПС у відзиві на позовну заяву (а.с.25) зазначено (та підтверджено електронним витягом з податкової бази даних), що позивач обліковується у контролюючих органах виключно як фізична особа-підприємець у зв`язку з неподанням заяви про за формою № 5ОПП з позначкою "Зміни".
Крім того матеріали справи не містять, а ДПС не надано доказів подання позивачем заяви за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності з метою взяття на облік, як платника  єдиного  внеску саме в якості особи, що провадить незалежну професійну діяльність.
Наведені обставини (навіть з урахуванням подання позивачем 25 квітня 2018 року звітності за формою №Д5 (початкова) за таблицею 3 – нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які провадять незалежну професійну діяльність), у сукупності свідчать про відсутність правових підстав для нарахування позивачу єдиного внеску, як особі, що провадить незалежну професійну діяльність.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на вказані положення діючого законодавства, фізична особа -  підприємець  та особа, яка провадить  незалежну професійну діяльність,  є різними платниками  єдиного  внеску. Водночас, Законом не передбачається порядок обліку та сплати  єдиного  внеску фізичними особами - підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.
При цьому аналіз пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку №1162 вказує на те, що цим Порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників  єдиного  внеску осіб, які провадять  незалежну професійну діяльність,  шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників  єдиного  внеску можливе виключно за її заявою.
Вказані висновки узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 04 грудня 2019 року справа №520/3939/19. 
Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів  статті 139 КАС України  підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.