ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року 

м. Київ
справа №759/9981/16-а
адміністративне провадження №К/9901/10423/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року (суддя Борденюк В.В.)
та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року (колегія у складі суддів Оксененка О.М., Губської Л.В., Федотова І.В.)
у справі № 759/9981/16-а
за позовом ОСОБА_1  
до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 
про перерахунок пенсії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          20.07.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просила: 
- визнати протиправними дії та рішення відповідача від 21.06.2016 щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років;
- зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати з 01.01.2016 та виплати пенсію за вислугу років без обмежень її максимального розміру відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 13.06.2016 № 18-952зп.
2.          Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2016 у задоволенні позову відмовлено.
3.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 скасовано постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2016, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. 
Визнано протиправними дії та рішення Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 21.06.2016 щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Генеральної прокуратури від 13.06.2016 № 18-952зп. Зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок з 01.01.2016 року та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90% місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 13.06.2016 № 18-952зп. 
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
4.          07.12.2016 ОСОБА_1 подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить змінити постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 у частині обмеження максимального розміру виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2016. 
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.12.2016 було відкрито касаційне провадження. У зв`язку із ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано на розгляд до Верховного Суду.
6.          Позивач заявляв клопотання про розгляд справи за її участі. Однак відповідно до ч. 1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 з 02.12.2008 отримує пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру».
8.          14.06.2016 позивач звернулася до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 13.06.2016 № 18-952зп.
9.          21.06.2016 Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом № 467/01/с-385 відмовило у перерахунку пенсії з тих мотивів, що не має для цього законних підстав до затвердження Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10.          В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликалася на те, що рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії суперечить Конституції України та порушує її соціальні права на пенсійне забезпечення. Пункт 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не стосується перерахунку пенсій працівникам прокуратури, які до 02.03.2015 отримували пенсію. Скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015 та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах не впливає на можливість перерахунку пенсії, призначеної раніше, у порядку, що діяв на момент призначення пенсії. Закон № 1789-XII у редакції, чинній на момент призначення пенсії, не передбачав обмежень, зокрема у частині граничного розміру при перерахунку вже призначеної пенсії. 
11.          Відповідач подав заперечення на позов, яке мотивовано тим, що ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру», яка визначала право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратила чинність, та Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правовий акт, який визначав би умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівниками прокуратури. Стаття 86 чинного Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» визначає пенсію у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати працівника прокуратури, тому вимога позивача перерахувати пенсію у розмірі 90% є безпідставною. Стаття 50-1 від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру» у редакції, чинній з 01.04.2015 передбачає максимальний розмір пенсії, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
          
IV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії ч. ч.13, 18 ст. 50 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру», які визначають право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, з 15.07.2015 втратили чинність, тому законодавчо встановлені підстави для перерахунку пенсії працівникам прокурори скасовані. Норми законодавства, якими скасовано право на перерахунок призначених прокурорам пенсій на час розгляду справи є чинними і не визначене неконституційними. 
13.          Ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру», яка діяла на момент призначення пенсії, а норми Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не стосується перерахунку вже призначеної пенсії. Застосування положень цього Закону до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії закону в часі.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову у частині перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру, виходив з того, що Закон України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011, встановлює обмеження максимального розміру пенсії. Частина 15 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, визначає максимальний розмір пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Стаття 2 Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у період з 01.01. до 31.12.2016 тимчасово обмежує максимальний розмір пенсії 10  740,00 грн. Зазначені норми законодавства є чинними та не визнавалися неконституційними.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.          Позивач у касаційній скарзі виходить з того, що суд апеляційної інстанції:
А) неправильно застосував норми Законів України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру» та від 24.12.2015 № 911-VIII «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», які не поширюються на спірні правовідносини, оскільки прийняті після призначення їй у 2008 році пенсії без обмежень розміру;
Б) не врахував висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України від 06.10.2015 у справі № 127/11720/14-а, від 10.12.2013 у справі № 21-348а13, від 10.10.2013 у справі № 21-420а13, від 17.12.2013 у справі № 21-445а13. Зазначає, що коригування розміру пенсії у бік її зменшення заборонено нормами ст. ст. 22, 46 Конституції України.
15.          Відповідач не скористався правом подати заперечення на касаційну скаргу.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків. 
17.          Судове рішення переглядається лише у частині висновків суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для зобов`язання Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження максимального розміру. 
18.          При цьому, Суд не перевіряє правильність висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, оскільки у цій частині рішення суду апеляційної інстанції не оскаржується. 
19.          Стаття 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1789-ХІІ) на момент призначення позивачу пенсії (2009 рік) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
20.          01.10.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VI), що поширюється на осіб, які отримують пенсії за спеціальними законами у сфері пенсійного забезпечення.
21.          У статті 2 цього Закону встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду), призначеної (перерахованої), зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (від 05.11.1991 № 1789-XII), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
22.          Цим же Законом були внесені відповідні зміни до ч. 15 ст. 50-1 Закону № 1789-XII щодо обмеження пенсії, призначеної відповідно до цієї статті, у розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
23.          Згідно з абзацом 1 п. 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
24.          При цьому, абзацом 2 п. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
25.          Таким чином, пункт 2 Розділу ІІ Закону № 3668-VI не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Разом з тим, зазначене не свідчить про те, що у випадку позивача будь-які обмеження максимального розміру пенсії не діють. 
26.          Перерахунок пенсії здійснюється на підставі тих норм, що діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення особи до відповідного органу. Тому, суд відхиляє доводи касаційної скарги стосовно дії Законів № 3668-VI та № 911-VIII, які регулюють спірні правовідносини.
27.          Норма ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI встановлює з 01.10.2011 обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Зазначене обмеження пенсії застосовується до категорії пенсіонерів, яким пенсія призначена, зокрема відповідно до Закону № 1789. 
28.          Указане вище стосується лише перерахунку пенсії та обмеження максимального розміру, а не зменшення пенсії (коригування її розміру у бік зменшення) чи будь-якого іншого звуження існуючих прав позивача на отримання пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1789-XII.
29.          З огляду на викладене, вимоги ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру не ґрунтуються на нормах закону, суд апеляційної інстанції у цій частині не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
30.          Окремо слід зазначити, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції питання обмеження максимального розгляду пенсії позивача не вирішувалося. 
31.          У постановах Верховного Суду України від 06.10.2015 у справі № 127/11720/14-а, від 10.12.2013 у справі № 21-348а13, від 10.10.2013 у справі № 21-420а13, від 17.12.2013 у справі № 21-445а13 не було сформульовано висновку у питанні обмеження максимального розміру при перерахунку пенсії, тому покликання у касаційній скарзі на зазначені постанови є безпідставним.
32.          Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
33.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими, а підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції відсутні.
34.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.          Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у справі №759/9981/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров 

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб