Постанова
Іменем України
16 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 748/485/18 
провадження № 61-3240св19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Обслуговуючий кооператив Садівничого товариства «Березань», 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2018 року у складі судді Олещенко В. І. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 січня 2019 року у складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Бечка Є. М., Євстафіїва О. К.,  
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2018 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу Садівничого товариства «Березань» (далі - ОК СТ «Березань», садівничетовариство), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання недійсними рішень, поновлення членства у товаристві та повернення земельної ділянки.
Позов обгрунтований тим, що позивачу виділена земельна ділянка № НОМЕР_1 в ОК СТ «Березань», членом якого він був. Позивач вчасно сплачував членські внески до 2015 року, а в період з 2015 року до листопада 2016 року мешкав у Луганській області, де йому залишилося спадкове майно. 
У грудні 2016 року позивач отримав лист садівничого товариства про наявну заборгованість. Під час розмови голова правління садівничоготовариства повідомив йому про заборгованість за послуги з охорони та незначну заборгованість зі сплати членських внесків, але прийняти сплату членських внесків відмовився. 
У лютому 2017 року позивач отримав лист, зі змісту якого дізнався, що виключений із членів садівничого товариства за несплату внесків. Позивач не був повідомлений про час і місце проведення загальних зборів членів садівничого товариства, а зі слів його членів дізнався, що на загальних зборах не було кворуму. 
У травні 2017 року ОСОБА_1 стало відомо, що його земельну ділянку № НОМЕР_1 передано ОСОБА_2 . На загальних зборах 04 лютого 2018 року вирішувалося питання передання його земельної ділянки ОСОБА_2 , на яких були присутні 70 членів кооперативу з 396, що свідчить про проведення зборів за відсутності кворуму.
З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив визнати недійсним рішення правління ОК СТ «Березань», оформлене протоколом від 25 грудня 2016 року № 2, про виключення його як власника земельної ділянки № НОМЕР_1 з членів   ОК СТ «Березань»; визнати недійсним рішення звітно-виборних зборів уповноважених та членів ОК СТ «Березань», оформлене протоколом від 05 лютого 2017 року № 1, про затвердження рішення правління від 25 грудня 2016 року про виключення його як власника земельної ділянки № НОМЕР_1 із членів ОК СТ «Березань»; поновити його членство в ОК СТ «Березань»; визнати недійсним рішення загальних зборів членів ОК СТ «Березань» від 04 лютого 2018 року про передання земельної ділянки № НОМЕР_1 , належної йому на праві власності, громадянці ОСОБА_2 ; повернути у фактичне його володіння  земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,05 га в ОК СТ «Березань».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2018 року у позові відмовлено. 
Відмовивши у позові суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів приватизації земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,05 га в ОК СТ «Березань». За відсутності сплати членських внесків більше ніж за два роки та встановивши факт не оброблення позивачем земельної ділянки понад вказаний строк, відповідач мав право прийняти рішення про виключення позивача як користувача земельної ділянки № НОМЕР_1 із членів ОК СТ «Березань».
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 січня 2019 року рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до    ОК СТ «Березань» про визнання недійсним рішення загальних зборів членів ОК СТ «Березань» від 04 лютого 2018 року про передання земельної ділянки № НОМЕР_1 ОСОБА_2 та повернення у фактичне володіння земельної ділянки № НОМЕР_1 в ОК СТ «Березань» змінено в частині мотивів відмови у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Судове рішення мотивоване тим, що відповідач прийняв рішення про виключення позивача із членів ОК СТ «Березань» з дотриманням положень законодавства та статуту садівничоготовариствачерез несплату членських внесків протягом трьох років, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішення правління ОК СТ «Березань» від 25 грудня 2016 року, рішення звітно-виборних зборів уповноважених та членів садівничого товариства від 05 лютого 2017 року, поновлення членства в садівничому товаристві. Врахувавши, що ОСОБА_2 до участі у справі як відповідач не залучена, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОК СТ «Березань» про визнання  недійсним рішення загальних зборів членів ОК СТ «Березань» від 04 лютого 2018 року про передання земельної ділянки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та повернення у фактичне володіння земельної ділянки № НОМЕР_1 в ОК СТ «Березань» підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні цих позовних вимог. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 січня 2019 року, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи.
У березні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року призначено справу до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними, ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.
Суди не правильно застосували статті 12, 15 Закону України «Про кооперацію» (далі -Закон) та не надали оцінки тому, що ОСОБА_1 не повідомили належним чином про проведення зборів правління 25 грудня 2016 року, на яких вирішувалося питання щодо виключення його з членів кооперативу, і про проведення звітно-виборних зборів уповноважених та членів ОК СТ «Березань» від 05 лютого 2017 року, на яких затверджувалося рішення правління про виключення позивача із членів вказаного кооперативу. 
Суди не дослідили в судовому засіданні статут ОК СТ «Березань», чинний станом на 07 лютого 2016 року - на момент обрання уповноважених членів товариства, що надалі брали участь у зборах щодо виключення позивача із членів ОК СТ «Березань». Збори, рішення яких ОСОБА_1 оскаржив у позові, є неправомочними через відсутність кворуму, достатнього для відкриття, проведення зборів та прийняття рішень. Відповідач у протоколі звітно-виборних зборів уповноважених та членів ОК СТ «Березань» від 05 лютого 2017 року не надав списки голосуючих та уповноважених осіб, що були присутні на зборах та брали в них участь, що унеможливлює перевірку присутності особи на зборах та встановлення осіб, від імені яких відбувалося голосування з того чи іншого питання порядку денного зборів, в тому числі стосовно виключення позивача із членів ОК СТ «Березань». 
Також суди не врахували того факту, що згідно з рішенням виконкому Киселівської сільської ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області від 16 липня 1997 року, земельні ділянки в ОК СТ «Березань» передані безоплатно у приватну власність членам садівничоготовариства, у тому числі ОСОБА_1 , на підставі статтей 6, 67 ЗК України для ведення садівництва. 
Статтею 141 ЗК України встановлено вичерпний перелік підстав позбавлення права користування земельною ділянкою, до якого не входить можливість позбавлення права власності на земельну ділянку через несплату членських внесків у садівничому кооперативі. 
Висновки суду апеляційної інстанції про неможливість вирішення питання повернення земельної ділянки в користування ОСОБА_1 без залучення нового користувача ОСОБА_2 як відповідача є необґрунтованими, оскільки право користування позивача земельною ділянкою порушило ОК СТ «Березань», а не ОСОБА_2 . 
Аргументи інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана у лютому 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що згідно зі статутом ОК СТ «Березань» товариство створене на підставі рішення установчих зборів засновників (протокол від 07 лютого 1999 року № 2) та зареєстроване 29 жовтня 1999 року розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації № 590. Товариство здійснює діяльність на земельній ділянці площею 22,3 га в урочищі «Березанка», яка передана у колективну власність для організації колективного саду за рішенням виконкому Чернігівської районної ради від 08 квітня 1988 року № 86.
Рішенням Виконавчого комітету Киселівської сільської ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області від 16 липня 1997 року № 72 ОСОБА_1 як члену садівничого товариства передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 для ведення садівництва.
ОК СТ «Березань» та ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на земельні ділянки не отримали.
Рішеннями загальних зборів ОК СТ «Березань» від 02 лютого 2014 року, від 01 лютого 2015 року та від 07 лютого 2016 року встановлені розміри членських внесків. Згідно з рішенням загальних зборів ОК СТ «Березань» від 07 лютого 2016 року з 01 січня 2017 року у разі несплати заборгованості із членських внесків за минулі роки плата збільшується на 30 % і становить 377,00 грн за рік.
Суди встановили, що позивач протягом 2014-2016 років членські внески не  сплачував.
Рішенням правління ОК СТ «Березань» від 25 грудня 2016 року вирішено виключити позивача з членів садівничого товариства через несплату членських внесків протягом трьох років.
Відповідач листом від 27 грудня 2016 року повідомив позивача про те, що на загальних зборах, які відбудуться 05 лютого 2017 року, буде вирішуватися питання про його виключення з членів садівничого товариства та про розмір заборгованості зі сплати членських внесків.
Рішенням звітно-виборних зборів уповноважених та членів ОК СТ «Березань», оформленим протоколом від 05 лютого 2017 року, затверджено рішення правління від 25 грудня 2016 року про виключення ОСОБА_1 з членів ОК СТ «Березань». За це рішення проголосували 125 осіб з 132 присутніх. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Верховний Суд виходить з того, що при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (пункт 3 частини першої статті 20 цього кодексу).
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив визнати недійсним рішення правління ОК СТ «Березань», оформлене протоколом від 25 грудня 2016 року № 2, про виключення його як власника земельної ділянки № НОМЕР_1 з членів   ОК СТ «Березань»; визнати недійсним рішення звітно-виборних зборів уповноважених та членів ОК СТ «Березань», оформлене протоколом від 05 лютого 2017 року № 1, про затвердження рішення правління від 25 грудня 2016 року про виключення його як власника земельної ділянки № НОМЕР_1 із членів ОК СТ «Березань»; поновити його членство в ОК СТ «Березань»; визнати недійсним рішення загальних зборів членів ОК СТ «Березань» від 04 лютого 2018 року про передання земельної ділянки № НОМЕР_1 , належної йому на праві власності, громадянці ОСОБА_2 ; повернути у фактичне його володіння  земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,05 га в ОК СТ «Березань».
Згідно з частиною першою статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.
Відповідно до частин першої, другої статті 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі 
Згідно зі статтями 85, 86 ЦК України, статей 6 та 19-1 Закону ОК СТ «Березань» належить до непідприємницьких товариств.
28 березня 2014 року набрав чинності Закон України від 10 жовтня 2013 року № 642-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Згідно з підпунктом 1 пункту 3 цього Закону пункт 4 частини першої статті 12 ГПК України викладено у новій редакції, відповідно до якої господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів (близьку за змістом норму містить пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду).
Отже, з 28 березня 2014 року процесуальний закон передбачив юрисдикцію господарського суду щодо розгляду справ, які виникають з корпоративних відносин у спорах не лише господарського товариства з його учасниками (засновниками, акціонерами, членами), а й інших юридичних осіб з їхніми учасниками (засновниками, акціонерами, членами), якщо такий спір пов`язаний, зокрема, з діяльністю відповідної юридичної особи й управлінням нею.
Визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України у редакції, чинній з 28 березня 2014 року до 15 грудня 2017 року, або пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України у редакції, чинній                               з 15 грудня 2017 року, необхідно враховувати, чи пов`язаний цей спір із виникненням, здійсненням або припиненням корпоративних прав, зокрема права на участь                                   в управлінні юридичною особою через її статутні органи.
Згідно з частиною першою статті 94 ГК України кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.
Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації                           в Україні визначаються Законом.
Відповідно до статті 1 Закону кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. 
Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.
Згідно зі статтею 6 Закону кооператив є первинною ланкою системи кооперації                             і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.
Згідно із частиною першою статті 12 Закону основними правами члена кооперативу                   є участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами. Отже, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини його членів з кооперативом, що пов`язані зі створенням, діяльністю, припиненням діяльності такої юридичної особи, а також з управлінням нею, є корпоративними.
Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18.
ОК СТ «Березань» є добровільним об`єднанням його членів для роботи на земельній ділянці, створене на підставі рішення установчих зборів засновників (протокол від 07 лютого 1999 року № 2) та зареєстроване 29 жовтня 1999 року розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації № 590.
Позовні вимоги в частині визнання недійсними рішень, поновлення членства у товаристві пов`язані зі здійсненням позивачем корпоративних прав й оцінкою діяльності органів управління ОК СТ «Березань»на предмет відповідності вимогам цивільного законодавства.
З огляду на викладене, оскільки спір виник між учасником юридичної особи (членом кооперативу) та цією особою і пов`язаний із діяльністю й управлінням нею, такий спір виник із корпоративних відносин і належить до юрисдикції господарського суду згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 640/1029/18, провадження № 14-443цс19.
Щодо повернення земельної ділянки
ЗК України передбачає, що примусове вилучення земельної ділянки проводиться в судовому порядку.
Згідно з пунктами 4.9, 4.11 статуту ОК СТ «Березань» у разі виключення з членів садівничого товариства такій особі відключається електроенергія та водопостачання, не дозволяється користуватися сміттєзбірниками, дорогами та іншим майном і обладнанням товариства.
Однак, рішенням загальних зборів уповноважених та членів садівничого товариства «Березань» від 04 лютого 2018 року ОСОБА_2 прийнято в члени ОК СТ «Березань» з наданням у користування земельної ділянки № НОМЕР_1 , що перебувала у користуванні ОСОБА_1 . Вказане підтвердив голова правління ОК СТ «Березань» під час перегляду справи в апеляційному порядку. 
Верховний Суд зазначає, що під час здійснення правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Правильне визначення складу сторін у справі є запорукою ухвалення законного і справедливого судового рішення.
Водночас пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.
Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.
У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі співвідповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначено статтею 51 ЦПК України.  
Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову.
З огляду на вказане суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що вирішення позовних вимог про повернення у фактичне володіння позивача цієї земельної ділянки стосується прав та інтересів ОСОБА_2 , яка до участі в справі як відповідач не залучена та змінив рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні цих позовних вимог.
Тому безпідставними є доводи касаційної скарги в цій частині. 
Верховний Суд дійшов висновку, що суди не встановили природи правовідносин, які виникли між сторонами, неправильно застосували норми процесуального права, судові рішення в частині визнання недійсними рішень, поновлення членства у товаристві підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, а постанова Чернігівського апеляційного суду від 09 січня 2019 року в іншій частині -залишенню без змін
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги, зокрема, має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до частини другої статті 414 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваних судових рішень в частині визнання недійсними рішень, поновлення членства у товаристві із закриттям провадження у справі в цій частині, в іншій частині постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 січня 2019 року залишити без змін.
З урахуванням висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа № 145/166/18, провадження 14-524цс19, на виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України Верховний Суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи в частині визнання недійсними рішень, поновлення членства у товариствівіднесено до юрисдикції господарського суду, протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови він може звернутися до суду із заявою про направлення справи в цій частині за встановленою юрисдикцією. 
Керуючись статтями 400, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 січня 2019 року в частині визнання недійсними рішень, поновлення членства у товаристві скасувати, провадження у цій частині закрити.
В іншій частині постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 січня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                   О. В. Ступак
Судді:                                                                                               І. Ю. Гулейков
                                                                                                          А. С. Олійник 
                                                                                                          С. О. Погрібний
                                                                                                          В. В. Яремко