ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" листопада 2020 р.           Справа№ 925/246/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Мартюк  А.І. 
          Зубець  Л.П. 
 
при секретарі судового засідання Позюбан А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Віта-Макс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020
у справі № 925/246/20 (суддя Грачов В.М)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист"
до Фермерського господарства "Віта-Макс"
про стягнення 1521084, 29 грн 
за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фермерського господарства "Віта-Макс" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 03-07-Ж-ЧП від 26.03.2019 в сумі 1    207    677,98 грн. Крім того, на суму основної заборгованості позивачем нараховано пеню в сумі 133084,44 грн та річних - 180321,87 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати вартості отриманого ним товару.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 у справі № 925/246/20 позов задоволено повністю.
Стягнуто з ФГ "Віта-Макс" на користь ТОВ "Поділляагрозахист" 1207677, 98 грн основного боргу, 133084, 44 грн пені, 180321,87 грн процентів річних та 22816,26 грн судових витрат.
Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши наявність обставин порушення відповідачем виконання зобов`язань з оплати вартості поставленої позивачем агрохімічної продукції, керуючись ст. ст. 11, 525, 526, 530, 611, 625, 626, 692, 712 ЦК України та ст. ст. 193, 216-218, 229-232, 234, 265 ГК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ФГ "Віта-Макс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 у справі № 925/246/20 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, апелянт стверджує, що позивачем надано суду недостовірні відомості щодо наявної у відповідача заборгованості. Згідно «Оборотно-сальдової відомості по рахунку 631» ФГ "Віта-Макс" за відповідачем обліковується кредиторська заборгованість лише на суму 1    098161,30 грн. При розгляді спору судом, позивачем не було надано усі докази, зокрема, платіжні документи на підтвердження оплати відповідачем коштів на суму 30    000,00 грн від 11.05.2019 та на суму 79    516,68 грн від 31.12.2019. Крім того, відповідач зазначає, що за позивачем рахується заборгованість за договорами ДГ-0000011 від 24.05.2018 та № ДГ-000014 від 06.11.2019 на загальну суму 2 502    848,25 грн, а тому апелянт вважає, що його зобов`язання з оплати вищенаведеної заборгованості на підставі ст. ст. 598, 601 ЦК України та ст. ст. 202, 203 ГК України припинились згідно заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог. Також відповідач звертає увагу на те, що договір купівлі-продажу № 03-07-Ж-ЧП від 26.03.2019 зі сторони позивача підписаний менеджером з питань регіонального розвитку, що на думку апелянта свідчить про його укладення неуповноваженою особою. Оскільки договором передбачено нарахування пені, то доцільно дослідити обставини укладення вказаного договору.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020, справа № 925/246/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Зубець Л.П., Мартюк А.І. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 апеляційну скаргу ФГ "Віта-Макс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФГ "Віта-Макс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020, запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 розгляд справи призначено на 02.11.2020.
Від ТОВ "Поділляагрозахист" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Розглянувши аргументи викладеного у відзиві на апеляційну скаргу клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів, беручи до уваги унормовані чинним процесуальним законом принципи рівності, змагальності сторін, а також з огляду на його подання до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції та поважності причин пропуску процесуального строку, вважає за можливе здійснити перегляд справи в апеляційному порядку з врахуванням доводів позивача.
Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Так, позивач стверджує, що відповідач вводить суд в оману щодо обставин неподання ним усіх доказів, оскільки між сторонами укладено декілька господарсько-правових договорів, надані відповідачем банківські виписки підтверджують сплату відповідачем коштів за іншими договорами. Щодо посилань  апелянта на припинення зобов`язань у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог позивач вказує на те, що ним такої заяви від  ФГ "Віта-Макс"  не отримувалось. Крім того позивач вказує на неможливість настання зарахування зустрічних вимог, оскільки у ТОВ "Поділляагрозахист" відсутня будь-яка заборгованість перед апелянтом. Також позивач просив розглядати справу без участі його представника.
Представник позивача в судове засідання 02.11.2020 не з`явився, про час та місце судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції повідомлений належним чином. У зв`язку із задоволенням заявленого позивачем у його відзиві на апеляційну скаргу клопотання, колегія суддів вирішила розглядати справу без участі представника ТОВ "Поділляагрозахист".   
02.11.2020 від відповідача надійшла заява про долучення доказів, до якої приєднано заяву від 31.07.2020 про зарахування зустрічних однорідних вимог, претензії № 1, № 2, а також докази їх надіслання.
Обґрунтовуючи неможливість їх подання в суді першої інстанції представник відповідача в судовому засіданні 02.11.2020 зазначав, що фермерському господарству не було відомо про судовий розгляд даної справи, жодних документів окрім рішення суду відповідач не отримував.  
В судовому засіданні 02.11.2020 оголошено перерву до 30.11.2020, про що представник відповідача повідомлений під розписку.
24.11.2020 від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких сторона стверджує, що ним не отримувалась кореспонденція суду, а наявний на рекомендованому повідомленні про вручення поштової відправки підпис не належить відповідальній особі ФГ "Віта-Макс". У зв`язку з цим, відповідач наполягає на тому, що його не було належним чином повідомлено про судовий розгляд справи, а тому він не зміг подати свої заперечення та докази під час вирішення даного спору місцевим господарським судом.
В судове засідання 30.11.2020 представник відповідача не з`явився, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю сторони забезпечити участь представника, адвоката Кубрака О.О. з підстав його перебування на самоізоляції.
Колегія суддів, дослідивши доводи заявленого представником відповідача клопотання, заслухавши думку представника позивача, дійшла висновку про відмову в його задоволенні як таке, що не було підтверджено жодними доказами, зокрема, не надано документального підтвердження звернення адвоката до відповідної лабораторії, або відкриття лікарняного листа із зазначенням причини непрацездатності «ізоляція від COVID-19 - 11». Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що представник відповідача не був позбавлений можливості звернутися до суду з клопотанням про його участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання розумних строків розгляду спору судом, враховуючи те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи та надання стороною відповідача своїх пояснень по суті спору, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ФГ "Віта-Макс", який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.
Колегія суддів, розглянувши подану відповідачем заяву про долучення нових доказів, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, дійшла висновку про залишення її без задоволення, виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.03.2020 прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Поділляагрозахист" та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено на 07.04.2020. Зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання даної ухвали подати через канцелярію суду та направити учасникам справи письмовий відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову у разі їх наявності. 
Вказана ухвала суду, згідно списку розсилки поштової рекомендованої кореспонденції від 06.03.2020, надіслана сторонам за адресами місцезнаходження юридичних осіб згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
17.03.2020 за адресою місцезнаходження ФГ "Віта-Макс" поштову кореспонденцію суду отримано ОСОБА_1, що підтверджується долученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням  про вручення поштового відправлення №    1801604502795 (а.с. 39). 
Твердження апелянта про те, що вказаний лист міг бути отриманий консьєржем, тобто неуповноваженою особою відповідача, визнаються судовою колегією непереконливими, оскільки належна організація отримання поштової кореспонденції, надісланої на юридичну адресу фермерського господарства, покладається саме на його керівні органи, а до повноважень суду не віднесено встановлення відповідності підпису уповноваженої особи сторони на поштовому повідомленні про вручення рекомендованого відправлення, яке було надіслано за належною адресою такої юридичної особи.  До того ж, відповідачем жодними належними засобами доказування не було підтверджено факт отримання кореспонденції суду неуповноваженою особою.   
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Отже, виходячи із правового аналізу чинних норм процесуального законодавства, за загальним правилом апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у справі доказами, тобто тими доказами, що були зібрані місцевим господарським судом, піддані оцінці і за результатами оцінки покладені в основу рішення цього суду або відхилені судом. Водночас суд переглядає справу також і за додатково поданими апеляційному суду доказами. Однак подання сторонами додаткових доказів апеляційному суду обмежено. Додаткові докази приймаються судом, якщо особа, яка подає докази, обґрунтує неможливість подання цих доказів місцевому господарському суду під час розгляду справи у першій інстанції. Обґрунтовуючи неможливість подання доказів суду першої інстанції, особа, яка бажає подати нові докази, має довести обставини, що об`єктивно перешкоджали їй подати ці докази місцевому господарському суду. Обмеження права на подання доказів в суд апеляційної інстанції покликано активізувати змагальний процес в суді першої інстанції. Його можливо розглядати як своєрідну процесуальну санкцію за невиконання особою, що бере участь у справі, своїх обов`язків по доказуванню в суді першої інстанції (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 916/332/17).
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів, користуючись правами суду першої інстанції в межах повноважень, наданих процесуальним законом апеляційному господарському суду, а також з дотриманням принципів справедливості та балансу інтересів, здійснює розгляд справи за наявними у справі документами з огляду на недоведення відповідачем наявності виключного випадку для прийняття до розгляду нових доказів на стадії перегляду справи в апеляційному порядку.
Представник позивача в судовому засіданні 30.11.2020 заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задовлення.
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.
26.03.2019 між ТОВ "Поділляагрозахист" (продавець за договором, позивач у справі) та ФГ "Віта-Макс" (покупець за договором, відповідач у справі), укладено договір купівлі-продажу № 03-07-Ж-ЧП (далі - договір, а.с. 11-13), згідно умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити вартість агрохімічної продукції, продукції виробничого призначення (засобів захисту рослин, насіння), іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додатків та специфікацій до нього).
Згідно п. п. 1.3, 1.4 договору ціна товару, встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті - долар США або Євро. Оплата товару (виконання зобов`язання) передбачено у гривні, згідно розділу 3 цього договору. Загальна сума договору складається із суми вартості за всіма специфікаціями та/або видатковими накладними (якщо товар був відпущений без укладення Специфікації), підписаними в рамках цього договору, які є його невід`ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб, передбачений пунктом 3.3.
Відповідно до п. 3.1 договору товар по даному договору продається на умовах здійснення часткової передоплати та/або товарного кредиту (відстрочення кінцевого розрахунку). Умови оплати відповідної партії товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації (ях) до договору.
У зв`язку з тим, що товар виробляється за кордоном та імпортується на територію України, сторони в п. 3.3 договору, домовились про зміну ціни товару. При цьому така зміна ціни є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін, доповнень та/або додаткових угод, тощо до цього договору та здійснюється покупцем самостійно. Покупець зобов`язаний здійснити оплату зміненої вартості товару, яка має відбутися наступним чином: якщо на дату здійснення покупцем платежу фактичний курс гривні до іноземної валюти є вищим за курс гривні до іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку на дату підписання відповідних специфікацій покупець зобов`язаний сплатити постачальнику проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору.  Проіндиксована сума вартості товару у гривні визначається за відповідною формулою. 
Згідно п. п. 3.7, 3.8 договору покупець зобов`язаний надати продавцю доручення на отримання товарно-матеріальних цінностей, для одержання товару. Проставленням свого підпису на видатковій накладній покупець засвідчує факт отримання ним     відповідної кількості товару.
Товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно видаткових накладних (без Специфікацій) підлягає повній оплаті у строк, визначений рахунком-фактурою на даний товар. Вартість товару, що був переданий     покупцю в межах цього договору тільки згідно видаткових накладних (без укладення специфікацій) також підлягає індексації у розумінні п. 3.3. договору, при цьому курс гривні до іноземної валюти - долара США/Євро визначається на дату відвантаження товару за видатковою накладною (п. 3.10 договору).
За змістом п. 4.2 договору покупець одержує товар після надходження часткової передоплати (у випадку продажу товару на умовах передплати) на розрахунковий рахунок продавця.
Право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару,     про що свідчить підписання накладної на передачу товару (видаткової накладної) (п. 4.3 договору).
Сторони підписали специфікацію № 1 від 25.04.2019 до договору (а.с. 14) на суму 462    522,48 грн, вартість товару в Євро (еквівалент) з ПДВ - 15 438,00. У п. 1 специфікації № 1 до договору вказано, що товар по даній специфікації продається на умовах часткової попередньої оплати та надання продавцем відстрочення кінцевого розрахунку покупцю. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару, зазначену у даній специфікації в наступні строки: 20% (92504,50 грн/3087,600 євро) покупець має сплатити до 25.04.2019; 80% (370017,98 грн./12350,400 євро) покупець має сплатити до 01.11.2019. 
Згідно з п. 2, п. 3 специфікації № 1 до договору, покупець зобов`язаний сплатити вартість товару на умовах, зазначених у даній специфікації шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Попередня оплата, яка передбачена даною специфікацією, повинна бути здійснена протягом трьох банківських днів, від дати пред`явлення продавцем рахунку-фактури.
Відповідно до специфікації № 1 від 25.04.2019 до договору, позивач виставив відповідачу     рахунок на оплату № 2055 від 25.04.2019 на суму 462    522,48 грн (а.с. 15).
На виконання умов договору та специфікації № 1 відповідачем здійснено передплату в сумі 92504,50 грн (20% вартості товару), що підтверджується меморіальним ордером № 696 від 25.04.2019 року (а.с. 17).
Згідно видаткової накладної № 5-00086 від 06.05.2019 відповідачем в особі Голови ФГ "Віта-Макс" ОСОБА_1 отримано товар на загальну суму 462    522,48 грн (а.с. 16).
25.04.2019 сторони підписали специфікацію № 2 до договору на суму 297    000 грн, відповідно до умов якої: товар по даній специфікації до договору продається на умовах часткової попередньої оплати та надання продавцем відстрочення кінцевого розрахунку покупцю. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару, зазначену у даній специфікації в наступні строки: 20% (59400,00 грн) покупець має сплатити до 25.04.2019 року; 80% (237600,00 грн) покупець має сплатити до 01.11.2019 року. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару на умовах, зазначених у даній специфікації шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця. Попередня оплата, яка передбачена даною специфікацією, повинна бути здійснена протягом трьох банківських днів, від дати пред`явлення продавцем рахунку-фактури (а.с. 18).
Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 2056 від 25.04.2019 на суму 297    000,00 грн (а.с. 19).
На виконання умов договору та специфікації № 2 відповідачем здійснено передплату в сумі 59400,00 грн (20% вартості товару), що підтверджується меморіальним ордером № 697 від 25.04.2019 (а.с. 22). 
Згідно видаткових накладних № 5-00103 від 06.05.2019 та № 5-00373 від 13.05.2019 відповідачем в особі Голови ФГ "Віта-Макс" ОСОБА_1 отримано товар на загальну суму 297    000,00 грн (а.с. 20, 21).  
Позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату № 2085 від 25.04.2019 року на суму 166050,00 грн (а.с. 24).
Відповідно до меморіального ордеру № 695 від 25.04.2019, на підставі рахунка № 2085 від 25.04.2019 відповідач сплатив позивачу 118410,00 грн (а.с. 25). 
Із видаткової накладної № 5-00599 від 16.05.2019 вбачається, що відповідач в особі Голови ФГ "Віта-Макс" ОСОБА_1 отримав товар на суму 166050,00 грн (а.с. 23).
08.05.2019 сторони підписали специфікацію № 9 до договору на суму 828630,00 грн, вартість товару в Євро (еквівалент) з ПДВ - 27900. Товар по даній специфікації до договору продається на умовах часткової попередньої оплати та надання продавцем відстрочення кінцевого розрахунку покупцю. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару, зазначену у даній специфікації в наступні строки: 20% - 165726,00 грн, еквівалент у валюті Євро - 5580,00 - до 06.05.2019 року; 80% - 662904 грн, еквівалент у валюті Євро - 22320,00 - до 31 жовтня 2019 року. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару на умовах, зазначених у даній специфікації, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Попередня оплата, яка передбачена даною специфікацією, повинна бути здійснена протягом трьох банківських днів, від дати пред`явлення продавцем рахунку-фактури (а.с. 26).
Позивач виписав відповідачу рахунок на оплату № 2318 від 08.05.2019 на суму 828    630,00 грн (а.с. 27).
Згідно видаткової накладної № 5-00600 від 16.05.2019 відповідачем в особі Голови ФГ "Віта-Макс" ОСОБА_1 отримано товар на загальну суму 552 420, 00 грн (а.с. 28).
Оскільки у визначений в специфікаціях строк відповідач за отриманий товар не розрахувався в повному обсязі, ТОВ "Поділляагрозахист" пред`явлено позов у даній справі про стягнення з  ФГ "Віта-Макс" основної заборгованості в сумі 1    207    677,98 грн, на яку нараховано за період 07.05.2019 по 28.02.2020 пеню в сумі 133    084,44 грн та річні - 180    321,87 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до ст. 173 ГК України, що кореспондується зі ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ч. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст. 664 ЦК України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві. 
За змістом ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем на виконання умов договору та специфікацій № № 1, 2, 9 поставлено згідно видаткових накладних № 5-00086 від 06.05.2019; № 5-00103 від 06.05.2019; № 5-00373 від 13.05.2019; № 5-00599 від 16.05.2019; № 5-00600 від 16.05.2019 товар на загальну суму 1    477    992, 48 грн.
Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб. Обставини неотримання товару за вищенаведеними накладними скаржником не заперечуються.
Натомість, відповідач згідно наявних в матеріалах справи меморіальних ордерів № 695 від 25.04.2019; № 697 від 25.04.2019; № 696 від 25.04.2019 здійснив оплату отриманого товару на загальну суму 270 314,50 грн.  
Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 1    207    677,98 грн.
Доводи апелянта про те, що позивачем не було надано усіх доказів, зокрема, щодо оплати ним 11.05.2019 вартості поставленого товару в сумі 30    000,00 грн та 31.12.2019 - в сумі 79    516,68 грн відхиляються апеляційною інстанцією, оскільки згідно призначення платежу, який зазначається платником під час здійснення оплати, їх було сплачено на підставі рахунків № 2381 від 07.05.2019 та № 3261 від 29.05.2019, тоді як, предметом доказування у даній справі є спростування обставин наявності заборгованості за рахунками № 2055 від 24.04.2019, № 2056 від 25.04.2019; № 2085 від 25.04.2019 та № 2318 від 08.05.2019. 
Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що в бухгалтерському обліку  ФГ "Віта-Макс" згідно «Оборотно-сальдової відомості по рахунку 631» значиться заборгованість лише в сумі 1    098161,30 грн, колегія суддів зазначає, що в силу ст. ст. 76, 77 ГПК України лише належними засобами доказування, якими є первинні бухгалтерські документи, в рамках розгляду спору судом може бути доведено відсутність заборгованості. 
Беручи до уваги те, що відповідач у встановлений договором та специфікаціями строк за поставлений товар розрахувався не в повному обсязі, а також з огляду на неподання апелянтом належних і допустимих доказів в спростування обставин виконання ним договірних зобов`язань в повному обсязі, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості за договором в сумі 1    207    677,98 грн.
Посилання апелянта на припинення вищенаведених зобов`язань відповідача у зв`язку з зарахуванням однорідних зустрічних вимог не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки апеляційна інстанція здійснює перевірку правильності вирішення спору на час його розгляду судом, тоді як, відповідна заява вчинена відповідачем вже після прийняття оскаржуваного рішення.
При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений права звернутися до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ "Поділляагрозахист"  заборгованості або в порядку ст. 330 ГПК України укласти мирову в процесі виконання судового рішення.
Аргументація апеляційної скарги в частині підписання договору неуповноваженою особою позивача, та, відповідно, необхідності з`ясування обставин укладення договору, відхиляється судовою колегією як необґрунтована, оскільки на час перегляду справи в апеляційному порядку унормована ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину не спростована, а питання наявності повноважень щодо його укладення не належить до предмета доказування у справі про стягнення заборгованості. 
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Нормами ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. 
Частиною 1 статті 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сторонами в п. п. 5.4, 5.7 договору узгоджено, що за порушення строків оплати, встановлених     договором та/або специфікаціями до нього, покупець у випадку     прострочення     виконання зобов`язання щодо своєчасної оплати товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу.
Нарахування неустойки, відсотків річних, інфляційних втрат за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.
Сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України і встановлюють в 25% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 60 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем (відповідно до специфікації до Договору) та 48% річних від несплаченої ціни товару з дати закінчення 60 календарних днів до дня повної оплати (п. 5.5 договору).
Так, звертаючись з позовом у даній справі позивачем пред`явлено вимогу про стягнення пені в сумі 133    084,44 грн, яка нарахована з урахуванням строків оплати визначених в специфікації, часткових проплат та умов п. 5.7 договору. При цьому, щодо розрахунку пені за неналежне виконання зобов`язань з оплати вартості товару отриманого згідно видаткової накладної № ТОВ05-00599 від 16.05.2019 позивачем з урахуванням приписів ч. 1 ст. 692 ЦК України вірно визначено строк настання оплати, оскільки у виставленому відповідачу рахунку № 2318 від 08.05.2019 відсутня умова щодо строків виконання грошового зобов`язання (п. 3.10 договору).
З детального розрахунку позовних вимог в частині стягнення річних в сумі 180    321,87 грн вбачається, що він проведений з урахуванням узгоджених сторонами в п. 5.5 договору умов щодо збільшення їх розміру.
Таким чином, здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем сум пені та річних, Північний апеляційний господарський суд встановив, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає матеріалам справи, а тому висновок місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 133    084,44 грн пені та 180    321,87 грн річних є правомірним.
При цьому, судова колегія звертає увагу скаржника на те, що припинення зобов`язань у зв`язку із зарахуванням однорідних вимог, на чому наполягав відповідач у своїй апеляційній скарзі, не звільняє його від відповідальності за порушення грошового зобов`язання до подання такої заяви.
Підсумовуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги щодо прийняття оскаржуваного рішення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 у справі №    925/246/20 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.  
Апеляційна скарга Фермерського господарства "Віта-Макс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 підлягає залишенню без задоволення.
Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).
Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний  апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Віта-Макс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 у справі №925/246/20 залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 у справі №925/246/20 залишити без змін. 
3.          Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Фермерське господарство "Віта-Макс".
4.          Справу №925/246/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                А.І. Мартюк

                                                                                Л.П. Зубець