Справа № 461/5773/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/1582/20                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова Олега Юрійовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Домбровського Володимира Францевича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 06 жовтня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 04.09.2015 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено стягнення конфіскацію, в дохід держави, транспортного засобу «TOYOTA HILUX HILUX» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 .
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420, 40 грн.
Згідно з постановою суду, 13.07.2020 року о 01 годині 46 хв. громадянин Франції ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прямував у приватну поїздку з Польщі до України через пункт пропуску «Шегині – Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху митного контролю «Зелений коридор» автомобілем марки «Opel Movano», р.н. НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 в якості пасажира.
В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про цей транспортний засіб та осіб, які слідували в ньому, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди: 401-1, 801-1 «По даній особі наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших транспортних засобів, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення»).
Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор», в процесі здійснення митних формальностей з`ясовано, що громадянин Франції ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ввіз на митну територію України наступний транспортний засіб:- 08.06.2019 13:37:31 через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб «TOYOTA HILUX HILUX» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 .
Станом на 13.07.2020 р. в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) ДФС відсутня інформація щодо вивезення транспортного засобу «TOYOTA HILUX HILUX» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , за межі митної території України. Відповідно до п. 1 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.
На момент перетину кордону гр. Франції ОСОБА_1 (Xemar Herve ОСОБА_3 ) відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МКУ, не надав та з повідомленням, у відповідності до ст.192 МКУ до найближчого органу доходів та зборів про обставини подіі (аваріі або діі обставин непереборноі сили) не звертався.
Таким чином, громадянин Франції ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу «TOYOTA HILUX HILUX» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 на митну територію України більше ніж тридцять діб.
Дії  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.6 ст.481 МК України.
Не погоджуючись з даною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження Галицького районного суду м. Львова від 06 жовтня 2020 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 06.10.2020 року є такою, що постановлена з порушенням норм права і підлягає скасуванню. Вказує, що під час розгляду справи суддею першої інстанції усі доводи апелянта та його представника про неможливість вчасно вивезти автомобіль за межі території України через пандемію COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, залишились поза увагою суду, що на думку апелянта, свідчить про неповноту та однобічність розгляду справи.
Вказує, що в Україні він є засновником ТОВ «Челендж» (Limited Liability Company «Challenge»), працює в зазначеному товаристві на посаді виконавчого директора на постійній основі з 03.11.207 року. 08.06.2019 року через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС в митному режимі «Тимчасове ввезення ж 1 року» ввіз на територію України транспортний засіб «TOYOTA HILUX HILUX» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 .
Зазначає, що оскільки з березня 2019 року в Республіці Франція та з 11.03.2020 в Україні розпочалась пандемія COVID-19, він не міг потрапити на територію України та вчасно вивезти даний транспортний засіб.
Звертає увагу, що востаннє він перебував в Україні протягом 10-14.02.2020 року до початку епідемії, а потім залишив територію України авіатранспортом, та в подальшому зміг потрапити на територію України лише 13.07.2020 через територію Республіки Польща на автомобільному транспорті, через суттєві обмеження ЄС та КМУ.
Апелянт стверджує, що позиція суду суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Наголошує, що оскаржувана постанова порушує його право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом.
Вказує на те, що оскаржувана постанова датована 06.10.2020, хоча реально була винесена значно пізніше, а надана представнику апелянта лише 15.10.2020 року, що також на думку ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) свідчить про порушення його законних прав, зокрема щодо апеляційного оскарження.
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) - адвоката Домбровського В.Ф., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника митного органу, який заперечив проти її задоволення, вивчивши апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що така підлягає до задоволення.
Наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 06 жовтня 2020 року підтверджуються матеріалами справи та визнаються апеляційним судом поважними, а тому пропущений особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді слід поновити.
Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції не було дотримано в повному обсязі.
Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Частина 6 ст.481 МК України передбачає, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Зі змісту ч.1 ст.380 МК України, вбачається, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Станом на 08.06.2019 (день ввозу транспортного засобу на територію України) диспозиція ст. 481 МК України, не передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.
Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України. Відповідно до викладених змін, стаття 481 МК України містить у собі 6 частин.
Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.
Разом з цим, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, а ввезення транспортного засобу відбулося 08.06.2019 року.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, яка закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно положень ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.
У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
Оскільки ч. 6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, то дана норма не має зворотної дії в часі.
Таким чином, враховуючи те, що положення ч.6 ст.481 МК України набули чинності 22.08.2019 року та вони не мають зворотної дії в часі, громадянин Французької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно до ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції, яким притягнуто  ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, слід скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
Керуючись ч. 6 ст. 481МК України, ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ) строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 06 жовтня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) задовольнити.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 06 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністравтинвої відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК - скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 481 МК України відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк