П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3700/20	
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
                              П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.  
                                                   -           Кравченка К.В.  
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до т.в.о Таїровського селищного голови, секретаря селищної ради ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, скасування розпоряджень, зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В:
29.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до т.в.о. Таїровського селищного голови, секретаря селищної ради ОСОБА_3, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень т.в.о. Таїровського селищного голови, секретаря Таїровської селищної ради ОСОБА_3., щодо не призначення переможця конкурсу ОСОБА_1 , на посаду директора комунального некомерційного підприємства Таїровської селищної ради «ТАЇРОВСЬКИЙ КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР» та не укладення з ним контракту та зобов`язати Таїровського селищного голову вчинити дії, до ОСОБА_1 , як переможця конкурсу, а саме призначити на посаду директора та укласти з ним контракт;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження №220-СР від 29 жовтня 2019 року, т.в.о. голови селищної ради ОСОБА_2 , Про внесення змін до розпорядження Таїровського селищного голови № 134 від 01.08.2019 р. та про здійснення оголошення щодо про ведення конкурсу на зайняття посади директора КНП «ТАЇРОВСЬКИЙ КОНСУЛЬТА ТИВНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР» та його оприлюднення;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження №221-СР від 29 жовтня 2019 року, т.в.о. голови селищної ради ОСОБА_3 , «Про призначення в.о. директора комунального некомерційного підприємства Таїровської селищної ради «ТАЇРОВСЬКИЙ КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР».
- зобов`язати т.в.о. голови селищної ради ОСОБА_3 , провести нарахування та виплату заробітної плати з врахуванням надбавок, доплат та преміювання ОСОБА_1 за період з 06.06.2019р. по 12.11.2019 року;
- зобов`язати т.в.о. голови селищної ради ОСОБА_3 , провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , індексації заробітної плати, розрахувавши її розмір відповідно до приписів Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», по день постановлення рішення суду;
- зобов`язання т.в.о. голови селищної ради ОСОБА_3. , провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , компенсацію у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати, розрахувавши її розмір відповідно до  Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» по день постановлення рішення суду;
- стягнути з т.в.о. голови селищної ради ОСОБА_3. , відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , у сумі 37 300 (тридцять сім тисяч триста) гривен;
допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати ОСОБА_1 в межах виплати заробітної плати за один місяць;
- зобов`язати т.в.о. голови селищної ради ОСОБА_3., надати звіт про виконання судового рішення протягом місяця після апеляційного розгляду справи або після закінчення строку на апеляційне оскарження;
- стягнути з т.в.о. голови селищної ради ОСОБА_3., на користь ОСОБА_1 судовий збір;
- стягнути з т.в.о. голови селищної ради ОСОБА_3., на користь ОСОБА_1 , розмір витрат на правничу допомогу, що складають - 27700 (двадцять сім тисяч сімсот) гривень.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до т.в.о. Таїровського селищного голови, секретаря селищної ради ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, скасування розпоряджень, зобов`язання вчинити певні дії. Роз`яснено позивачу, що дане питання підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у загальному місцевому суді.
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір у цій справі пов`язаний із звільненням керівника комунального некомерційного підприємства Таїровської селищної ради «ТАЇРОВСЬКИЙ КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР» та випливає із трудових відносин, що склалися між Таїровською селищною радою і позивачем, суд приходить до висновку про те, що даний спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судом у порядку, визначеному  ЦПК України.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.    
Згідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 2 частини першої  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України  публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.
Пунктом 20 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру».
Відповідно до частин сьомої - дев`ятої статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я керівником закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності може бути призначено лише особу, яка відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства.
Керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Механізм проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я визначений Порядком, вимоги якого поширюються на відбір кандидатур на посади керівників державних та комунальних закладів охорони здоров`я, крім закладів охорони здоров`я МВС, військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, утворених відповідно до законів.
З наведених норм колегія суддів приходить до висновку, що питання призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, а рішення Комісії про призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є рішенням конкурсної комісії в розумінні пункту 9 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.
Визначенням законодавцем порядку проведення конкурсу органами місцевого самоврядування на заняття посад керівників закладів охорони здоров`я відповідного рівня має за мету, в першу чергу, дотримання публічного інтересу, а саме інтересу громади на належне управління такими закладами охорони здоров`я.
Так, предметом спору у цій справі є рішення конкурсної комісії, яке є обов`язковим для органу місцевого самоврядування, у спірних відносинах наявний публічний інтерес відповідної територіальної громади, у спільній власності якої перебуває такий заклад охорони здоров`я. Такий публічний інтерес має визначальне значення при розгляді даного спору, а подальші трудові відносини призначеного директора комунального некомерційного підприємства Таїровської селищної ради «ТАЇРОВСЬКИЙ КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР» - мають похідний характер. А тому такий спір повинен вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.
Близьку за змістом позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №817/1678/18.
Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження діяв передчасно, без встановлення всіх обставин по справі, а, відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 320, 325, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року - скасувати, справу №420/3700/20 за позовом ОСОБА_1 до т.в.о Таїровського селищного голови, секретаря селищної ради ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, скасування розпоряджень, зобов`язання вчинити певні дії  направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Кравченко К.В.    Вербицька Н. В.