ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року 
м. Київ
справа №  805/5032/16-а
адміністративне провадження № К/9901/35657/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 
розглянув в попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНІТА» до Мангуської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Мангуської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.02.2017 (суддя - Бабіч С.І.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 (головуючий суддя - Чебанов О.О., судді: Сіваченко І.В., Шишов О.О.) у справі № 805/5032/16-а.

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «САНІТА» (далі - ТОВ «САНІТА») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Мангуської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Мангуська ОДПІ) від 01.09.2016 № 0003661200.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.02.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017, позов задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Мангуська ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.02.2017, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю. 

В обґрунтування доводів касаційної скарги Мангуська ОДПІ зазначає, що судами безпідставно було застосовано до спірних правовідносин положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, ТОВ «САНІТА» було подано до Мангуської ОДПІ звітну податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік та відповідну уточнюючу декларацію з того ж податку за 2015 рік за земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Урзуф, вул. Приберегова, 17, кадастровий № 1423985500.
Контролюючим органом проведено перевірку своєчасності сплати позивачем орендної плати з юридичних осіб за вересень-грудень 2014 року, січень-грудень                2015 року.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 01.09.2016 № 000107/05-40-12/32187283, в якому відображено висновок про порушення позивачем пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України та у додатку до вказаного акту вказано про прострочення позивачем виконання зобов`язання зі сплати орендної плати строком більше 20 днів.
На підставі вказаного акту відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 01.09.2016 № 0003661200, згідно з  яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% - 18 631,14 грн.
За результатами процедури адміністративного оскарження зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.
Підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
За правилами пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.
Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Разом з тим, Указом Президента України від 14.04.2014 №  405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до статті 6 якого під час проведення антитерористичної операції суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.
Статтею 7 Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.
Разом з тим, положеннями статей 6, 7 Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», які мають пряму дію, не вимагається додаткове отримання сертифіката про засвідчення настання форс-мажорних обставин, а отже підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками є здійснення суб`єктом господарювання діяльності саме на території проведення антитерористичної операції та в період її проведення.
Згідно зі статтею 1 Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №  405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №  405/2014.
На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №  1669-VI розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №  1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» були затверджені Переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015                       № 1275-р, до зазначених населених пунктів, зокрема, належить с. Урзуф Першотравневого району Донецької області.
Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку та здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, що відповідачем не заперечувалось.
Станом на момент розгляду даної справи Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України видано не було.
У преамбулі Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зазначено, що цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Тобто, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» містить спеціальні норми щодо спірних правовідносин, а тому їх застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до ПК України.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідача про нарахування позивачу штрафу є протиправним та підлягає скасуванню.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Мангуської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.02.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 у справі                                  № 805/5032/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді | В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова