ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" жовтня 2020 р.           Справа№ 911/1800/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пашкіної С.А.
суддів:            Кропивної Л.В. 
          Андрієнка  В.В. 

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

За участю представників: 
Від позивача:   Нагалка Я.Я. (ордер АІ №1056962 від 27.10.20); 
Від відповідача : не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу           Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.» 
на ухвалу           Господарського суду Київської області від 20.07.2020
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.» про забезпечення позову 
у справі № 911/1800/20 (суддя Лилак Т.Д.)
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.» 
до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп»
про стягнення 929  419,48 грн.

                                                  ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області  від 20.07.2020 у справі №911/1800/20  у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.» про забезпечення позову відмовлено.
Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:
- зазначені заявником у заяві про забезпечення позову обставини є припущеннями позивача та не свідчать  про неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позову;
- заявником документально не підтверджено вжиття відповідачем будь-яких дій щодо списання грошових коштів з рахунків, що йому належать або реалізацію рухомого та нерухомого майна з метою виведення всіх наявних активів для подальшого не виконання зобов`язань.  
Не погоджуючись з ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 про відмову в забезпеченні доказів та ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «С.К.С.» про забезпечення позову  задовольнити.
В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:
- з метою належного захисту прав  та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до Господарського суду Київської області, по даній справі подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд застосувати заходи  до забезпечення позову, безпосередньо  пов`язані  із предметом позову, а саме накласти арешт  на грошові кошти відповідача - ТОВ «Астерс Груп» в межах суми 929  419,48 грн., які знаходяться на рахунках відповідача;
-  відповідач має перед іншими контрагентами велику заборгованість, що в порядку  виконання наявних та прийнятих в майбутньому судових рішень по вказаним справам, може потягти витрачання коштів саме на погашення заборгованості перед контрагентами відповідача, а не для здійснення розрахунків з позивачем, а це, в свою чергу, може призвести до невиконання або істотного ускладнення виконання рішення суду по даній справі у разі задоволення позову;
- Верховний Суд, зокрема в постанові від 16.03.2020 по справі №695/3685/17 дійшов наступного правового висновку про те, що умовою застосування заходів забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді Кропивної Л.В., Поляк О.І. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С."  на ухвалу Господарського суду Київської області   від 20.07.2020,  справу № 911/1800/20  призначено до розгляду на 27.10.2020.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020, у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І. у відпустці 27.10.2020 у справі № 911/1800/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.10.2020 у справі № 911/1800/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Кропивна Л.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді               Кропивна Л.В., Андрієнко В.В. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С." на ухвалу Господарського суду Київської області  від 20.07.2020 у справі № 911/1800/20.
В судове засідання 27.10.2020 не з`явився представник відповідача.
Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений  належним чином,  про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, про причину неявки суд не повідомив, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.
  Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи  та заслухавши пояснення представника позивача  судовою колегією встановлено.
До Господарського суду Київської області звернулось з позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю "С.К.С" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" про стягнення 929 419,48 грн. заборгованості за договором № 1І037458 від 25.01.2018.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2020 прийнято справу до провадження.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С" надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" в межах суми заборгованості.
Відповідно до ч. 1   ст. 139 ГПК України    заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності    вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник і майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу    забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до   ст.74 ГПК України.
Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2    ст. 136 ГПК України.
Таким чином, заявник (позивач) має довести (додати до заяви відповідні докази) наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходи до забезпечення позову, тому питання про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані до заяви.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Підставою для вжиття заходів для забезпечення має бути обґрунтоване, документально підтверджене припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою застосування заходів забезпечення позову є створення умов для подальшого виконання рішення суду, а тому при обранні заходів забезпечення позову слід враховувати зміст позовних вимог.
Позивачу потрібно переконати суд у тому, що його доводи про вжиття заходів забезпечення позову та обраний ним спосіб такого забезпечення є необхідними, розумними, обґрунтованими, адекватними і пропорційними.
Стаття 129 Конституції України    встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.
Особа, яка    подала    заяву    про    забезпечення позову,    повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення    позову. З    цією    метою    обов`язковим    є    подання    доказів наявності    фактичних    обставин,    з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Тобто заявником обов`язково повинно бути надано докази наявності таких фактичних обставин, наприклад, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Це може бути продаж майна або підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання та інше. При цьому, якщо заявник буде посилатися тільки на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без відповідного обґрунтування та надання доказів, суд не буде    вважати це достатньою підставою для задоволення заяви.
У зв`язку з вищенаведеним та обставин, які покладено заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову,  місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі обставини є припущеннями позивача та не свідчать про неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позову саме у даній справі, без застосування відповідних заходів забезпечення позову. Будь-яких належних доказів до заяви на її обґрунтування позивачем не додано.
Заявником документально не підтверджено вжиття відповідачем на даний час будь-яких дій щодо списання грошових коштів з рахунків, що йому належать або реалізацію рухомого та нерухомого майна з метою виведення всіх наявних активів для подальшого не виконання зобов`язань.
Доводи позивача (заявника)  про  потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у даній справі та про те, що відповідач має перед іншими контрагентами велику заборгованість, що в порядку  виконання наявних та прийнятих в майбутньому судових рішень по вказаним справам, може потягти витрачання коштів саме на погашення заборгованості  перед контрагентами відповідача, а не для здійснення розрахунків з позивачем, без подання належних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що  заявником належним чином не обґрунтовано та не подано достатніх доказів на підтвердження того, яким чином не вжиття заходу забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду за позовом заявника за умови його задоволення, а у заяві про забезпечення позову викладені лише припущення заявника щодо ймовірності вчинення відповідачем заходів, які ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення.
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не  підлягає  задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 20.07.2020 не підлягає скасуванню. 
Керуючись  ст.ст. 255, 267-271, 280-287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

                                                  ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну  скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.» залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.07.2020  у справі              № 911/1800/20 залишити без змін.
3. Матеріали справи №911/1800/20 повернути до Господарського суду Київської області.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення. 
В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 25.11.2020

Головуючий суддя                                                            С.А. Пашкіна 

Судді                                                                                Л.В. Кропивна

                                                                                В.В.Андрієнко