П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/783/20-а 
                                                     Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Анісімов Олег Валерійович  
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
10 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про застосування адміністративного арешту, 
В С Т А Н О В И В :
відповідач звернулась до суду з заявою про перегляд судового рішення по справі №824/1265/19-а за позовом Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування адміністративного арешту.
Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.08.2020 задоволено заяву відповідача про перегляд судового рішення по справі №824/1265/19-а за позовом Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування адміністративного арешту. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року по справі №824/1265/19-а скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області судові витрати у вигляді сплаченого квитанцією №18-282935/1 від 18.06.2020 року судового збору у сумі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.
В подальшому, відповідач звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення з доказами про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи у розмірі 10626,76 грн.
Відповідно до додаткового рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп..
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до доданих до заяви доказів, відповідач, за наслідками розгляду адміністративної справи №600/783/20-а понесла судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 10626,76 грн.
На підтвердження понесення судових витрат, відповідач суду надав:
- копію договору про надання правової (правничої) допомоги №7 від 24.10.2019 року;
- акт про прийняття-передачі наданих послуг від 17.08.2020 року;
- рахунок фактуру №ФЛ-000027 від 24.10.2019 року щодо оплати послуг згідно договору №7 про надання правової допомоги на суму 5000,00 грн.;
- рахунок фактуру № 7 від 17.08.2020 року щодо оплати послуг згідно договору №7 про надання правової допомоги на суму 5313,38 грн.;
- меморіальний ордер від 28.10.2019 року про здійснення оплати послуг згідно договору №7 про надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн.;
- меморіальний ордер від 18.08.2020 року №18-318381 про здійснення оплати послуг згідно договору №7 про надання правової допомоги у розмірі 5313,40 грн.;
- довідку від 18.08.2020 року про те, що Адвокатським об`єднанням «Західна правозахисна група» отримано від ОСОБА_1 плату за послуги у розмір 10313,38 грн.
Слід зазначити, що у заяві від 19.08.2020 року відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10626,76 грн., однак, як встановлено судом вище, документально підтвердженими є витрати у розмірі 10313,38 грн.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності заявлених вимог, а відтак наявності підстав для задоволення заяви.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У цій справі судом задоволено у повному обсязі заяву відповідача про перегляд судового рішення по справі №824/1265/19-а за позовом Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування адміністративного арешту, а тому судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області, що виступав відповідачем у справі та порушив права позивача.
В силу частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відповідно до пункту 1 частини 3 цієї ж статті КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідачем згідно меморіальних ордерів від 28.10.2019 року та від 18.08.2020 року №18-318381 сплачено 10313,38 грн. у якості витрат на професійну правничу допомогу.
За змістом частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У цій справі відповідач процесуальними правами не зловживала, нею, згідно квитанцій №18-282935/1 від 18.06.2020 року, сплачено судовий збір у розмір 2881 грн. 50 коп. відповідно до ставки, визначеної Законом України «Про судовий збір», який рішенням суду від 14.08.2020 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області.
Що стосується витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., слід зазначити наступне.
Статтею 134 КАС України врегульовані питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У відповідності до частин 3,4 цієї статті КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником відповідача надано суду договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг) та первинні документи, які підтверджують понесені відповідачем витрати.
Слід зауважити, що наведені документи логічно один одного доповнюють, не містять змістових суперечностей, розрахунок по ним проведений у безготівковій формі.
На підставі аналізу наданих представником відповідача документів та матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем, згідно меморіального ордеру від 28.10.2019 року, було сплачено кошти у розмірі 5000,00 грн. у якості оплати за надані послуги адвокатом при розгляді справи №824/1265/19-а, рішення у якій у справі № 600/783/20-а було переглянуто судом у зв`язку із нововиявленими обставинами. Відтак, понесені при розгляді справи №824/1265/19-а судові витрати також підлягають перегляду.
Разом з тим, слід звернути увагу, що до відзиву на заяву про застосування адміністративного арешту майна відповідача у справі №824/1265/19-а, представником відповідача було додано докази понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., а саме: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №7 від 24.10.2019 року; рахунок фактуру №ФЛ-000027 від 24.10.2019 року щодо оплати послуг згідно договору №7 про надання правової допомоги на суму 5000,00 грн.; квитанцію №0.0.1507380269.1 про здійснення оплати послуг згідно договору №7 про надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн.
Вимогами частини 5 статті 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а згідно частини 7 цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Слід зазначити, що право доведення неспівмірності витрат належить виключно відповідачеві і суд самостійно не вправі доводити неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас, слід звернути увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду стосовно вирішенні питання про розподіл судових витрат, викладену в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, Великою Палатою судом зроблено висновок, що саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів. Зазначену правову позицію суд, згідно частини 5 статті 242 КАС України, враховує при вирішенні питання про розподіл судових витрат у цій справі та не вбачає підстав для відступлення від неї.
У відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення представник Головного управління ДПС у Чернівецькій області вказав, що справа №600/783/20-а є не складною, розглянутою у письмовому провадженні. Сума, на якій наполягає позивач є неспівмірною ні з складністю справи, ні з втраченим часом, ні з обсягом наданих адвокатом послуг.
Окрім цього, щодо необґрунтованості понесених відповідачем витрат зазначено, що отримувачем плати за послуги у розмірі 10313,00 грн. виступало адвокатське об`єднання «Західна правнича група». При цьому, докази того, що вказане адвокатське об`єднання призначило адвоката для захисту інтересів позивача, відсутні.
Стосовно даних тверджень відповідача слід зазначити наступне.
Згідно статті 134 КАС України правнича допомога має надаватись адвокатом.
Спеціальний закон, який визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, є Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).
Частиною 3 статті 4 вказаного Закону визначено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Закон № 5076-VI визначає, що сторонами договору про надання правової допомоги виступають з однієї сторони адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання, а з іншої - клієнт.
Тобто, адвокатське об`єднання виступає лише формою, за якою адвокат може здійснювати адвокатську діяльність.
Договорів про надання правової (правничої) допомоги №7 від 24.10.2019 року укладений між відповідачем з однієї сторони та адвокатським об`єднанням «Західна правнича група» в особі голови адвокатського об`єднання Зайцевої О.О., яка і виступала представником відповідача, при розгляді справ №824/1265/19-а та № 600/783/20-а.
Отже, беручи до уваги викладене, судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесенні відповідачем у зв`язку із розглядом адміністративної справи №824/1265/19-а у розмірі 5000,00 грн. підлягають відшкодуванню. Підстав для стягнення судових витрат у більшому розмірі немає.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.