ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 листопада 2020 року           справа №360/1457/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника відповідача Подройко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року (повне судове рішення складено 04 вересня 2020 року в м. Сєвєродонецьку) в справі № 360/1457/20 (суддя в І інстанції Шембелян В.С.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування розпорядження та податкового повідомлення-рішення,

                                                           УСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року представник позивача Прийма Роман Сергійович в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі ГУ ДПС у Луганській області, податковий орган), в якому просив суд:
-  визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДПС у Луганській області про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 26.03.2020 року № 80 (далі – Розпорядження від 26.03.2020);
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.03.2020 за № 0000433201 ГУ ДПС у Луганській області про застосування фінансових санкцій (далі – Спірне податкове повідомлення-рішення).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення були прийняті на підставі матеріалів Кремінського відділу поліції Головного управління поліції у Луганській області за фактом здійснення продажу продавцем тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-річного віку, що мало місце за адресою: АДРЕСА_1 з/д вокзала (магазин).
В позові також вказано, що позивач ОСОБА_1 , яка є фізичною особою - підприємцем та має у наявності ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами №12190311202000024 від 13.01.2020 (місце здійснення роздрібної торгівлі: Луганській області Кремінського району смт. Красноріченське вул. Шевченка, р-н з/д вокзала (магазин); термін дії ліцензії - з 20.01.2020 до 20.01.2021), особисто продаж особі, яка не досягла 18 років, тютюнових виробів не здійснювала. Крім того, ОСОБА_2 , стосовної якої складено протокол про адміністративне правопорушення є продавцем - реалізатором іншої фізичної особи – підприємця, яка провадить господарську діяльність в цьому ж магазині, та не перебуває у трудових відносинах з позивачем.
Крім того, відповідач оскарженими рішеннями 26.03.2020 та 27.03.2020 застосував штрафні санкції та провів перевірку матеріалів поліції на підставі, яких винесено розпорядження про анулювання ліцензії, що суперечить вимогам Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)», підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., NN 13 - 17, ст. 112), відповідно до яких застосування фінансових санкцій в цей період було заборонено.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що місцевим судом порушені вимоги ч. 3 ст. 242 КАС України, не враховані положення ст.19 Конституції України, внаслідок чого прийнято незаконне рішення. Апелянт наголошує, що факт продажу тютюнових виробів неповнолітній особі позивачем не підтверджується жодними доказами, розгляд адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 відбувся за відсутності її, постанови винесені на підставі протоколу правоохоронних органів адміністративною комісією Краноріченської селищної ради скасовані рішенням суду, яке набрало законної сили. Крім того, протокол та інші матеріали адміністративної справи за вчиненням правопорушення ОСОБА_2 , які були взяті до уваги судом першої інстанції, взагалі не відносяться до неї як позивача, суб`єкта господарювання.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Представник позивача до апеляційного суду не прибув. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
Позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець Кремінською районною державною адміністрацією 01.07.2013,  номер запису: 23660000000003272, перебуває на обліку в Кремінській ДПІ Рубіжанського управління ГУ ДПС у Луганській області з 08.07.2013, основний вид діяльності - КВЕД 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.
Позивач отримала у відповідача ліцензію № 12190311202000024 від 13.01.2020 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, місце здійснення роздрібної торгівлі: АДРЕСА_1 з/д вокзалу, магазин «Єдем», термін дії до 20.01.2021 (а.с.11,59).
16.03.2020 ГУ ДПС у Луганській області отримано від Кремінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області копію адміністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 156 КУпАП для прийняття рішення про притягнення відповідальних осіб до фінансової відповідальності та анулювання відповідної ліцензії за порушення вимог ст. 15-3 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі – Закон № 481/95-ВР) (а.с.52-62).
На підставі матеріалів Кремінського відділу поліції Головного управління Національної поліції управлінням прийнято розпорядження від 26.03.2020 № 80 «Про анулювання ліценції», яким анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, реєстраційний номер ліцензії 12190311202000024 від 13.01.2020, видану за адресою: АДРЕСА_1 з/д вокзалу, магазин «Єдем» суб`єкту господарювання ОСОБА_1 (а.с.47).
Окрім того, на підставі вищезазначених матеріалів та протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2020 серії АПР18 130446 Кремінського відділу поліції Головного управління Національної поліції, складено податкове повідомлення-рішення від 27.03.2020 № 0000433201, згідно якого встановлено порушення ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 6800 грн (а.с.50).
Зазначені рішення отримані позивачем 28.03.2020, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.48).
З протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2020 серії АПР18 130446, що складений відносно ОСОБА_2 вбачається, що 22.02.2020 ОСОБА_2 , перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однієї пачки сигарет «PHILIPMORRIS» червоні, вартістю 46 грн та з протоколом вона згодна (а.с.53).
Відповідно до паспорту громадянина України № НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, на момент здійснення покупки досяг 16 років (а.с.56).
У своїх поясненнях, доданих до протоколу від 22.02.2020 серії АПР18 130446, продавець – ОСОБА_2 зазначила, що за усною домовленістю з ОСОБА_1 у разі відсутності останньої вона її заміщає в магазині «Єдем». 22.02.2020 ОСОБА_2 перебувала на робочому місці та в денний час доби до магазину зайшов невідомий їй чоловік, який виглядав років на 20, з проханням продати йому одну пачку сигарет «PHILIPMORRIS». ОСОБА_2 в свою чергу, не спросивши у нього документів для перевірки віку, продала йому пачку сигарет «PHILIPMORRIS». Після повернення покупця вже з працівниками поліції до магазину, продавець дізналася, що покупцю 16 років (а.с.57).
Факт продажу сигарет «PHILIPMORRIS» підтверджується фіскальним чеком ФОП ОСОБА_1 від 22.02.2020 на суму 46,00 грн (а.с.56 з.б.).
Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області від 04.03.2020 № КСР-1 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Копію постанови отримано ОСОБА_2 04.03.2020 (а.с.61).
Квитанціями від 12.03.2020 та 04.03.2020 підтверджено сплату ОСОБА_2 вищезазначеного адміністративного штрафу (а.с.62).
Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 21.05.2020 у справі № 414/775/20 скасовано постанову № КСР-1 від 04.03.2020, справу про адміністративне правопорушення закрито (а.с.70).
Зазначене рішення прийнято судом з підстав визнання позовних вимог відповідачем у справі, а також у зв`язку з наявністю факту подвійного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.156 ч.2 КУпАП за одним фактом.
Жодних обставин, які мають значення для розгляду справи №360/1457/20 в зазначеному рішенні суду не встановлено, тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що таке рішення є неналежним доказом у справі відповідно до вимог ст.73 КАС України.
Отже, в ході судового розгляду підтверджено факт продажу товару - 1 пачки сигарет «PHILIPMORRIS» неповнолітній особі, що здійснена ФОП ОСОБА_1 22.02.2020 на суму 46,00 грн. Зазначений факт підтверджено фіскальним чеком ФОП ОСОБА_1 від 22.02.2020 на суму 46,00 грн, копією паспорта громадянина України  № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , протоколом про адміністративне правопорушення від 22.02.2020 серії АПР18 130446, які є належними доказами у справі.
Факт продажу цій неповнолітній особі тютюнових виробів саме суб`єктом господарювання - ФОП ОСОБА_1 без вимоги підтвердити вік покупця документами, що посвідчують його особу, не спростовано ні поясненнями позивача, ні показаннями свідка в судовому засіданні в суді першої інстанції.
Також, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач пояснила, що вона орендує частину приміщення в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де також здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_4 , остання не здійснює торгівлю тютюновими виробами, а торгує продуктами харчування. ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах саме з ФОП ОСОБА_4 . Позивач 22.02.2020 самостійно здійснювала продаж товару до обідньої перерви, а потім відлучилася до лікарні відвідати родичів. Здійснювати продаж свого товару ОСОБА_2 , що знаходилася в магазині та здійснювала продаж товару ФОП ОСОБА_4 ,  вона не доручала. Під час обідньої перерви їй зателефонувала ОСОБА_2 і повідомила про перевірку, що відбувається в магазині. ОСОБА_1 повідомила їй, що дійсно вона продала двом незнайомим чоловікам тютюнові вироби марки «PHILIPMORRIS»  1 пачку, чек розрахункової операції видавала. Якщо покупцям чеки не потрібні, вони складають їх у коробку. Під час продажу перед нею знаходився чоловік віком на вигляд 40 років, вона вважала, що покупець він, тому не питала вік покупців, не просила пред`явити паспорт. Про те, що до неї застосовані фінансові санкції та анульовано ліцензію, вона дізналася лише, отримавши оскаржені рішення.
Свідок ОСОБА_2 надала такі показання суду. Вона перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 ,  працює продавцем. ОСОБА_1 здійснює продаж товару в тому самому магазині, де орендує частину приміщення. 22.02.2020 до обідньої перерви ОСОБА_1 самостійно здійснювала продаж свого товару, потім відлучилася до лікарні. Коли особи, що здійснюють перевірку увійшли до магазину, ОСОБА_2 знаходилася в магазині одна, допомогла знайти чек на продаж пачки сигарет в коробці. Свідок надала показання, що це вона продала товар від імені ОСОБА_1 , оскільки розгубилася і не знала наслідків таких показань. Свідок ОСОБА_2 визнала свій підпис і власноручно здійснені написи в протоколі, а також письмові показання, що надавалися нею під час проведення перевірки.  
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, апеляційний суд керується такими вимогами чинного законодавства.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон № 481/95.
Статтею 16 Закону № 481/95 передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної Законами України.
Відповідно до частини 1 статті 15-3 цього Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.
Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.
У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.
У свою чергу, відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).
Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.
Постановою Кабінету Міністрів України за № 790 від 02.06.2003 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Порядок), який визначає механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР.
Відповідно до пункту 7 Порядку органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів зобов`язані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності.
Пунктом 5 Порядку встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Тобто, надіслані з національної поліції матеріали можуть бути підставою для застосування фінансових санкцій, а також для прийняття рішення про анулювання ліцензії.
Притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Таким чином, крім адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі тютюновими виробами відповідно до ст. 156 КУпАП, до суб`єктів господарювання, які допустили порушення обмежень, встановлених у ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, застосовуються також фінансові санкції.
Для накладення на суб`єкта господарювання фінансових санкцій на підставі абз.9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР необхідно встановити факт реалізації, в даному випадку, тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.
З наявних в матеріалах справи доказів, судами встановлено факт продажу неповнолітній особі тютюнових виробів суб`єктом господарювання - ФОП ОСОБА_1 без вимоги підтвердити вік покупця документами, що посвідчують його особу.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини у відповідача були передбачені законодавством підстави для прийняття про застосування до позивача фінансових санкцій, а також розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, оскільки підставою для їх прийняття стало порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону № 481/95-ВР, а саме факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. 
Доказів протилежного позивачем і під час апеляційного перегляду суду не наведено, а судом не встановлено.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже оскаржені рішення, прийняті на підставі матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Кремінського відділу поліції Головного управління Національної поліції, є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.
Також колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду, що посилання представника позивача на вимоги Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)», яким доповнено підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України пунктами 52-1-52-5 є незмістовними та не беруться до уваги, оскільки правопорушення вчинено позивачем до 1 березня 2020 року, тому це положення до спірних правовідносин не застосовується.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що рішення ГУ ДПС у Луганській області прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, відтак позов є безпідставним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував її належним чином, надав належні та допустимі докази правомірності Розпорядження від 26.03.2020 та Спірного податкового повідомлення-рішення.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року у справі № 360/1457/20 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 19 листопада 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін
                                                                                                                                            
                                                                                                    Т. Г. Гаврищук