ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6400/20 Справа № 212/5744/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України  без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами  апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_2  на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року, яке ухвалено суддею Чорним І.Я. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення суду складено 24 лютого 2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
В липні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що судовим наказом, виданим Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 22 грудня 2018 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. 
Судовий наказ було пред`явлено до примусового виконання та постановою Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу від 18 січня 2019 року відкрито провадження за №58127016. 
ВідповідачОСОБА_2 , достовірно знаючи про існування судового наказу та виконавчого провадження, не виконував зобов`язання зі сплати аліментів належним чином, внаслідок чого станом на 21 червня 2019 року по виконавчому провадженню утворилась заборгованість у розмірі 18 921,72 грн., та 25 червня 2019 року відповідачем була частково погашена заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, у розмірі 17031 грн. та 27 червня 2019 року - 2900 грн. 
Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 04 грудня 2018 року по травень 2019 року, яка за розрахунком позивача, становить 16 650,68 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 2 000 гривень. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 04 грудня 2018 року по травень 2019 року в розмірі 16 650,68 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1850 грн. за надання правничої допомоги.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на не, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, оскільки йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження, через специфіку наказного провадження відповідачу не було відомо про видачу судового наказу та про існування заборгованості по аліментам відповідачу стало відомо лише 11 червня 2019 року, шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. 
Зауважує на тому, що оскільки відповідачу лише 11 червня 2019 року стало відомо про існування заборгованості по аліментам, ним 25 червня 2019 року та 27 червня 2019 року повністю сплачено всю заборгованість по аліментам.
У відзиві на апеляційну скаргу представника відповідача позивач зазначає про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Рішення суду є законним, обґрунтованим і таким, що ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Судовим наказом від 22 грудня 2018 року виданим Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/9450/18, провадження №2-н/212/1193/18, який видано стягувачу 08 січня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 04 грудня 2018 року (а.с.10).
Постановою Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 січня 2019 року відкрито провадження за №58127016 з примусового виконання судового наказувід 22 грудня 2018 року, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/9450/18, провадження №2-н/212/1193/18, який видано стягувачу 08 січня 2019 року (а.с. 13).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу від 22 грудня 2018 року в справі №212/9450/18 провадження №2-н/212/1193/18 за нововиявленими обставинами відмовлено (а.с. 11-12).
Згідно довідки - розрахунку про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , виданої Покровським відділом державної виконавчої служби м. Кривий Ріг від 26 червня 2019 року загальна заборгованість ОСОБА_2 за період з 04 грудня 2018 року по 21 червня 2019 року становить 18 921,72 грн. (а.с. 15).
Згідно листа Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області №420 від 05 липня 2019 року, боржником ОСОБА_2 25 червня 2019 року зараховано на депозитний рахунок відділу кошти для погашення заборгованості за виконавчим документом у сумі 17 031 грн. та 27 червня 2019 року боржником ОСОБА_2 зараховано на банківський рахунок стягувача кошти у сумі 2 900 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції виходив доведеності факту порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати за період з 04 грудня 2018 року по травень 2019 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів, однак не може погодитись із визначеним судом першої інстанції періодом її стягнення та їх розміром, з огляду на наступне.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.
Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.
Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.
Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом від 22 грудня 2018 року, виданим Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/9450/18, провадження №2-н/212/1193/18, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 04 грудня 2018 року (а.с. 10). 
13 березня 2019 року відповідач  ОСОБА_2  звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.06.2019 року в задоволенні заяви  ОСОБА_2  про перегляд судового наказу від 22.12.2018 року в справі №212/9450/18 (2-н/212/1193/18) за нововиявленими обставинами відмовлено (а.с. 11-12).
Відповідно до довідки - розрахунку про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 від 26 червня 2019 року виданої Покровським відділом державної виконавчої служби м. Кривий Ріг з 04 грудня 2018 року по 21 червня 2019 року загальна заборгованість ОСОБА_2 становить 18 921,72 грн.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 про існування судового наказу від 22 грудня 2018 року, відповідно до якого з нього на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дізнався 13 березня 2019 року, звернувшись до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами (а.с. 11-12).
З урахуванням того, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи та на платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, колегія суддів приходить до висновку, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів з 04 грудня 2018 року по 13 березня 2019 року утворилась з незалежних від нього причин, оскільки він був необізнаний про видачу судового наказу Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року.
Розраховуючи розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів колегія суддів виходить з наступного.
Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Законодавець установив розмір пені – 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня – за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені – 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, провадження № 14-61цс18.
Враховуючи викладене, беручі до уваги, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів з 04 грудня 2018 року по 13 березня 2019 року утворилась з незалежних від нього причин та правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, провадження № 14-61цс18, колегія суддів вважає, що пеня за прострочення сплати аліментів, стягнутих судовим наказом від 22 грудня 2018 року виданим Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/9450/18, провадження №2-н/212/1193/18, за період з 13 березня 2019 року по 24 травня 2019 року складає 4 408 грн., виходячи з такого розрахунку:
березень 2019 року – 2 117 грн. (2 900 грн. - розмір заборгованості по аліментам) х 1% х 73 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів по 24 травня 2019 року) = 2 117 грн.)
квітень 2019 року – 1 595 грн. (2 900грн. - розмір заборгованості по аліментам) х 1% х 55 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів) = 1 595 грн.)
травень 2019 року – 696 грн. (2 900 грн. - розмір заборгованості по аліментам) х 1% х 24 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів) = 696 грн.)
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначеного судом першої інстанції періоду, за який нараховується пеня за прострочення сплати аліментів та в частині розміру пені за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, із зменшенням вказаного розміру з 16 650,68 грн. до 4 408 грн. за період з 13 березня 2019 року по 24 травня 2019 року. 
В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_2  - задовольнити частково. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року змінити в частині періоду, за який нараховується пеня за прострочення сплати аліментів та в частині розміру пені за прострочення сплати аліментів, стягнутої  з ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1 зменшивши цей розмір 16 650 грн. 68 коп. до 4 408 (чотири тисячі чотириста вісім) грн. за період з 13 березня 2019 року по 24 травня 2019 року
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 19 жовтня 2020 року.

Головуючий:        
                                       
Судді: