УХВАЛА

30 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 160/6257/19
адміністративне провадження № К/9901/28293/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,
суддів - Гончарової І. А., Пасічник С.С.,

перевіривши касаційну скаргу    Головного управління ДПС у Дніпропетровській області    
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від     21 серпня 2020 року 
у справі № 160/6257/19
за позовом    Селянського (фермерського) господарства "ЛАВАНДА"    
до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області    
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Селянське (фермерське) господарство "ЛАВАНДА"    звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області    про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року позов задоволено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від     21 серпня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 160/6257/19.
Не погоджуючись з ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області    оскаржило її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Установлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року позов задоволено.
04 вересня 2019 року відповідач, не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
28 грудня 2019 року відповідач повторно подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження; апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання копії даної ухвали, для надання заяви про поновлення строку або зазначення інших підстави для поновлення строку.
Копію ухвали разом з супровідним листом направлено на адресу скаржника та отримано представником останнього 13 лютого 2020 року.
Отже, ураховуючи дату отримання скаржником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, закінчення перебігу процесуального строку, наданого судом для усунення недоліків апеляційної скарги, припадає на 24 лютого 2020 року (з урахуванням вихідних днів та без поштового перебігу).
17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким змінено підхід до обчислення процесуальних строків під час карантину.
Так, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто, 06 серпня 2020 року, а з урахуванням наданого для усунення недоліків 10-денного терміну, останнім днем такого строку було 17 серпня 2020 року.
Суд апеляційної інстанції зазначав, що станом на 21 серпня 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунуті, заяви про продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги до суду не надходили.
Так, відповідно до частин першої та другої    статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Відповідно до пункту 4 частини першої    статті 299 КАС України    суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник цитує норми     Конституції України, КАС України, Законів України «Про судовий збір», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», наводить рішення Європейського суду з прав людини, не зазначаючи в чому полягає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.
Суд звертає увагу податкового органу на те, що відповідно до частини другої    статті 44 КАС України    учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у    відкритті апеляційного провадження, правильно застосував положення пункту 4 частини першої    статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої    статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої    статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області    на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від     21 серпня 2020 року у справі № 160/6257/19 за позовом    Селянського (фермерського) господарства "ЛАВАНДА"    до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області    про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Р.Ф. Ханова
Судді                                                                                          І.А. Гончарова
                                                                                            С.С. Пасічник