УХВАЛА

30 грудня 2020 року 

м. Київ

Справа №  914/64/14 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: Бакуліної С. В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи - підприємця Вентика Юрія Ярославовича
на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 30 листопада                  2020 року (головуючий суддя Матущак О. І., судді Бойко С. М., Якімець Г. Г.) 
у справі № 914/64/14 
за позовом  ОСОБА_1 
до 1. фізичної особи - підприємця Ходак Марії Володимирівни,
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Латориця"
про визнання недійсним договору про сумісну діяльність,
ВСТАНОВИВ:
Господарський суд Львівської області рішенням від 11 квітня 2014 року, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26 червня 2014 року, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця Ходак Марії Володимирівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Латориця" про визнання недійсним договору про сумісну діяльність.
У листопаді 2020 року фізична особа - підприємець Вентик Юрій Ярославович (далі - ФОП Вентик Ю. Я.) звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 11 квітня 2014 року як особа, права якої порушені цим рішенням суду.
Ухвалою від 30 листопада 2020 року Західний апеляційний господарський суд відмовив ФОП Вентик Ю. Я. у відкритті апеляційного провадження у справі                  № 914/64/14. 
7 грудня 2020 року ФОП Вентик Ю. Я. звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2020 року у справі                        № 914/64/14.
Перевіривши матеріали касаційної скарги ФОП Вентика Ю. Я., Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції, зокрема про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
При цьому пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац 4 пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України).
Водночас у касаційній скарзі ФОП Вентика Ю. Я. на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2020 року у справі                         № 914/64/14 відсутнє зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Посилання ж скаржника на обставини справи з наданням їм власної оцінки та на мотиви непогодження з рішенням суду першої інстанції; норми процесуального права: статтю 91 ГПК України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), статтю 255 ГПК України (в чинній редакції), якими визначено, у тому числі, право особи, яка не брала участі у справі, подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, без належного правового обґрунтування щодо їх неправильного застосування судом апеляційної інстанції, не може свідчити про дотримання скаржником статті 287 ГПК України в частині обґрунтування підстав касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції у спосіб, передбачений пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України. 
Звертається увага скаржника, що ним в касаційній скарзі не обґрунтованою в чому полягає непогодження із застосуванням судом пункту 1 частини першої статті 261 ГПК України при постановленні ухвали, бо саме на підставі цієї норми було відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а також із висновком, що судове рішення не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки  здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, а його законність перевірена судом апеляційної інстанції з прийняттям відповідної постанови більше ніж через шість років після його прийняття, є порушенням принципу правової визначеності, позаяк таке рішення не може бути поставлене під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення. 
Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору, що підлягала сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102,00 грн. 
З огляду на таке, судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду становить 2102,00 грн.
Належними реквізитами для оплати судового збору є: 
отримувач коштів:	УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/ 22030102  	
код отримувача (код за ЄДРПОУ):	38004897	
банк отримувача:	Казначейство України (ЕАП)	
рахунок отримувача:	UA288999980313151207000026007	
код банку отримувача (МФО):	899998	
код класифікації доходів бюджету:	22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»)	
призначення платежу	*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд) (назва суду, де розглядається справа)	
При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані. 	
Проте до касаційної скарги ФОП Вентика Ю. Я. на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2020 року у справі № 914/64/14 не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Враховуючи викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Також, статтею 291 ГПК України встановлено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, надсилати іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
До касаційної скарги ФОП Вентика Ю. Я. не додано доказів надсилання листом з описом вкладення копії касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи.
Згідно із частиною першою статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
Відповідно до частини другої статті 294 ГПК України до відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження.
Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України. 
Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги ФОП Вентика Ю. Я. на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2020 року у справі № 914/64/14 є викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства, а також  подання Суду документа про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від               30 листопада 2020 року у справі № 914/64/14 в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 2102,00 грн.
Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
При цьому Суд звертає увагу, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.
За таких обставин, керуючись статтями 174, 232, 234, 287, 290, 292, 314 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Вентика Юрія Ярославовича на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2020 року у справі № 914/64/14 залишити без руху. 
2. Надати фізичній особі - підприємцю Вентику Юрію Ярославовичу строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
3. Роз`яснити фізичній особі - підприємцю Вентику Юрію Ярославовичу, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду. 
(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О.     Копиленка, 6, м. Київ, 01016).  
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                    С. В. Бакуліна