Дата документу 02.12.2020 Справа № 318/1223/18

Запорізький Апеляційний суд 

 
ЄУН 318/1223/18	Головуючий у 1-й інстанції Петров В.В.	
Пр. № 22-ц/807/2975/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,
за участі секретаря                                Остащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27 січня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця - Старший державний виконавець Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрмак Галини Вікторівни, боржник - ОСОБА_1 
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищезазначеною скаргою (а.с. 1-4), в якій просила:
- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрмак Г.В. при здійсненні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів 23.09.2019 року боржнику ОСОБА_1 по судовому наказу №318/1223/1 8 від 23.09.2019 року виданого Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області, в частині неврахування в період з 01 травня 2019 року по 23 вересня 2019 року інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;
- зобов`язати старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрмак Г.В. здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів боржником ОСОБА_1 по судовому наказу №318/1223/18 від 23.09.2019 року, виданому Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області, з урахуванням в період з 01 травня 2019 року по 23 вересня 2019 року інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості.
В обґрунтування своєї скарги стягувач зазначала, що 10 жовтня 2019 року на адресу стягувача надійшов лист від Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, згідно якого, стягувач дізналась, що межах виконавчого провадження старшим державним виконавцем Енергодарського МВ ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області здійснено розрахунок заборгованості по аліментам по судовому наказу №318/1223/18, від 23.09.2019 року. Ознайомившись з зазначеним розрахунком, стягувач не погоджується з порядком нарахування аліментів, та вважає протиправними дії старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрмак Г.В. щодо нарахування аліментів за період з 01.05.2019 року по 23.09.2019 року у розмірі 50% прожиткового мінімуму, замість 1/4 доходу, виходячи з інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості, враховуючи, що боржник ОСОБА_1 не працював у період, коли виникла заборгованість.
Зазначала, що з розрахунку по судовому наказу державним виконавцем здійснено неправомірні дії щодо порядку нарахування аліментів, а саме: нарахування аліментів боржнику ОСОБА_1 (що не працює) за період з 01.05.2019 по 23.09.2019 року у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного року замість 1/4 доходу, виходячи з інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості, що порушує права стягувача ОСОБА_3 та не відповідає вимогам законодавства.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_4 (а.с. 20).
Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27 січня 2020 року (а.с. 37-42) вищезазначену скаргу ОСОБА_3 у цій справі задоволено.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрмак Галина Вікторівна при здійсненні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів 23.09.2019 року боржнику ОСОБА_1 по судовому наказу №318/1223/18 від 23.09.2019 року виданого Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області, в частині неврахування в період з 01 травня 2019 року по 23 вересня 2019 року інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості.
Зобов`язано старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрмак Галину Вікторівну здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів Боржником ОСОБА_1 по судовому наказу №318/1223/18 від 23.09.2019 року виданого Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області, з урахуванням в період з 01 травня 2019 року по 23 вересня 2019 року інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості.
Старший державний виконавець Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрмак Г.В. із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції погодилась, останню в апеляційному порядку не оскаржувала.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, боржник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 47-53) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у скарзі відмовити у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 55).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 02 жовтня 2020 року (а.с. 62), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 63), з урахуванням навантаженості колегії суддів апеляційного суду, яка має постійний склад, та судді-доповідача (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів).
Гордієнко К.С. в особі представника ОСОБА_5 подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі (а.с. 75-79).
Державний виконавець не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалим лікарняним останньої (а.с. 85-86).
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 87) розгляд справи призначено в режимі відео конференції в порядку задоволення клопотанням представника ОСОБА_3 – адвоката Васильченко А.Є. (а.с. 74).
У судове засідання 02 грудня 2020 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 70-73), у тому числі боржник ОСОБА_1 (поштове повідомлення а.с. 70), всі учасники цієї справи не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали, про причини своєї неявки у передбачений ЦПК України порядок станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом апеляційний суд не сповістили.
В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи скаргу стягувача ОСОБА_3  на дії державного виконавця у цій справі, керувався ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 124 Конституції України, ст. 2, 4, 10, 12, 48, 76, 81, ч. 1 223, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України; ст. 15, 16 ЦК України, ст. 1, 2, 10, 13, 18, 57, 59 Закону України «Про виконавче провадження» та виходив із такого.
За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
В силу вимог ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
За змістом п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувана і боржника.
Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувають матеріали виконавчого провадження №57483869 з примусового виконання судового наказу №318/1223/18 від 10.08.2018 року, виданого Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області, про з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини — сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
23 вересня 2019 року старшим державним виконавцем Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрмак Галиною Вікторівною було зроблено розрахунок заборгованості по аліментам, за період з червня 2018 року по 23 вересня 2019 року, згідно якого у боржника боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 12768,05 грн.
З вказаним розрахунком заборгованості заявник не погоджується, оскільки державним виконавцем здійснено неправомірні дії щодо порядку нарахування аліментів, а саме: нарахування аліментів боржнику ОСОБА_1 (що не працює) за період з 01.05.2019 по 23.09.2019 року у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного року, замість 1/4 доходу, виходячи з інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості, що порушує права Стягувана ОСОБА_3 , та не відповідає вимогам законодавства.
Питання визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), врегульовано положеннями ст. 195 Сімейного кодексу України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень затверджену Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України про виконавче провадження визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Згідно пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувана і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувана; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості: інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.
Згідно із ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Положення вимог ст. 195 СК України, вказує, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або с громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Старшим державним виконавцем Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_7 , розраховано розмір аліментів, що підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 , який офіційно не працював в період коли утворилася заборгованість з травня 2019 року по 23 вересня 2019 року, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, замість 1/4 частки від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, що суперечить приписам вимог ст. 195 Сімейного кодексу України.
Тому враховуючи викладене, а також те, що представником Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не було надано належних доказів на спростування доводів скарги, а саме того, що державним виконавцем Єрмак Г.В. були здійснені розрахунки заборгованості по сплаті аліментів виходячи з недостовірних достовірних даних про боржника, суд першої інстанції дійшов висновку, що здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів проведено без врахування того, що божник ОСОБА_1 не працював на час виникнення заборгованості, а тому визначення заборгованості повинно бути здійснено виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.
П. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що за вказаних обставин вимоги заявника ОСОБА_3 щодо оскарження дій старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрмак Г.В., пов`язаних зі складанням розрахунку заборгованості боржника по аліментам у виконавчому провадженні за № 57483869 підлягають задоволенню.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.
Доводи апеляційної скарги боржника  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .
Так, в силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України у цій справі відсутні, та зокрема боржником чи його представником апеляційному суду не надані.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.
Крім того, у разі відмови боржнику ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27 січня 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 03.12.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.	Подліянова Г.С.