ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" листопада 2020 р.                                              Справа№ 910/2211/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Поляк О.І.
суддів:            Калатай Н.Ф. 
          Пономаренка  Є.Ю. 
 
за участі секретаря - Стародуб М.Ф.
розглянувши матеріали апеляційних скарг  Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та Державного підприємства «Радіовимірювач» на рішення Господарського суду міста Києва (суддя Грєхова О.А.) від 30.06.2020 (повний текст складено 09.07.2020) у справі № 910/2211/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»
до Державного підприємства «Радіовимірювач»
про зобов`язання прийняти товар та стягнення 61 326,39 грн,
за участю представників згідно протоколу судового засідання
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (далі також - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Державного підприємства «Радіовимірювач» (далі також - Підприємство) про зобов`язання прийняти товар за договором купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017 та стягнення 61 326,39 грн штрафних санкцій. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №910/2211/20 позов задоволено частково. Зобов`язано Державне підприємство «Радіовимірювач» прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на виконання умов договору купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017 товари, а саме: СКТ225-2ДФ кл. 0.2 селсін № 5251130077, 5251130068, 5251130081; СКТ225-2ДВ кл. 0.2 селсін № 5251130699, 7333220026, 7332240105, 7332140320, 5254410145, 5254410177; СКТ225-2ДФ кл. 02 селсін №7334210011, № 7332940056. Присуджено до стягнення з Державного підприємства «Радіовимірювач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. У іншій частині позову - відмовлено.
Рішення суду першої інстанції у частині вимог про зобов`язання прийняти товар за договором купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017 мотивовано встановленими у постанові Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 у справі № 910/4144/19 преюдиційними фактами щодо недотримання відповідачем порядку складання акту невідповідності товару по якості як це передбачено п. 4.6 Договору та незвернення відповідача до позивача з вимогою замінити товар, як це передбачено п. 5.4 договору, що, за висновком суду першої інстанції, спростовує посилання відповідача на поставку позивачем товару неналежної якості.  У зв`язку з цим, суд кваліфікував дії відповідача щодо повернення товару як порушення умов та невиконання зобов`язань, обумовлених Договором та Специфікацією №1 до Договору у частині прийняття товару.
Щодо вимог про стягнення 61 326,39 грн штрафних санкцій за договором купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017, рішення суду першої інстанції мотивовано передчасністю вимог позивача, з огляду на встановлені судом обставини відсутності погодженого сторонами строку виконання покупцем обов`язку з прийняття поставленого продавцем товару та звернення позивача до відповідача з вимогою про прийняття такого товару. 
До Північного апеляційного господарського суду надійшло дві апеляційні скарги.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» звернувшись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 61326,39 грн, з яких 43862,79 грн пені та 17463,60 грн штрафу, та у цій частині прийняти рішення про задоволення позову.
В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою, Товариство наголошує на безпідставності висновків суду першої інстанції стосовно неправильного розрахунку позивачем дати, з якої зобов`язання відповідача з прийняття товару є простроченим. Так,  з огляду на вимоги статті 538 Цивільного кодексу України (зустрічне виконання зобов`язання) після виконання продавцем обов`язку з передачі товару, у покупця одночасно з цим виник обов`язок прийняти товар (крім випадків, коли покупець має право відмовитись від прийняття товару). У порядку, визначеному договором (пункт 4.4) та у межах правового регулювання статті 664 Цивільного кодексу України (Момент виконання обов`язку продавця передати товар) позивач передав обумовлений у Специфікації №1 до Договору товар двома партіями. Відтак, прострочення прийняття товару розпочинається на наступний день з дати, вказаній у видатковій накладній. Прострочення відповідачем виконання обов`язку з прийняття є підставою для застосування до нього штрафних санкцій, передбачених пунктом 6.2. Договору.
Отже, місцевий суд, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій, безпідставно не застосував до спірних правовідносин статті 538, 542, 664 Цивільного кодексу України, статтю 231 Господарського кодексу України.
До Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Державного підприємства «Радіовимірювач», у якому Підприємство погоджується з викладеним у рішенні обґрунтуванням підстав відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення штрафних санкцій за договором, натомість вважає доводи апеляційної скарги безпідставними. Наголошує на відсутності як порушених зобов`язань з боку відповідача за договором, так і підстав для зобов`язання його прийняти товар неналежної якості. 
Державне підприємство «Радіовимірювач» звернувшись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції у частині задоволення вимоги про зобов`язання Державного підприємства «Радіовимірювач» прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на виконання умов договору купівлі-продажу №6 від 25.01.2017 товари, а саме: СКТ225-2ДФ кл. 0.2 селсін № 5251130077, 5251130068, 5251130081; СКТ225-2ДВ кл. 0.2 селсін № 5251130699, 7333220026, 7332240105, 7332140320, 5254410145, 5254410177; СКТ225-2ДФ кл. 02 селсін №7334210011, № 7332940056, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою, Підприємство вказує на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права. Так, судом надано неправильне тлумачення пунктам 4.5, 4.6 Договору, оскільки останні не містять зобов`язань покупця залучати до участі у проходженні вхідного контролю поставленим товаром «незацікавлених осіб». Передача товару здійснюється в момент проходження продукцією вхідного контролю, а не у зв`язку з підписом уповноваженою особою на прийом товару видаткової накладної. Судом безпідставно залишено поза увагою обставину розірвання відповідачем договору купівлі-продажу, на підставі якого здійснювалась поставка товару у зв`язку з істотним порушенням вимог щодо якості поставленої продукції. Отже, судом неправильно застосовано частину третю статті 651 Цивільного кодексу України та частину другу статті 678 Цивільного кодексу України.
До Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», у якому позивач погоджується із викладеним у рішенні місцевого суду мотивуванням у частині задоволення вимог про зобов`язання відповідача прийняти товар за договором купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017. Позивач наголошує на відсутності у відповідача можливості, з огляду на вимоги закону та умови погодженого ним договору, відмовитись від прийняття товару, або ж від договору. Так, пунктом 4.5 договору сторони визначились про необхідність складення двостороннього акту на підтвердження поставки товару неналежної якості. Відсутність такого акту унеможливлює, за доводами товариства, повернення товару неналежної якості. Водночас, підприємство не позбавлено права вимагати заміни такого товару як забракованого.
18.08.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Пашкіна С.А., Кропивна Л.В.
Відповідно до витягу з протоколу передачі раніше визначеному складу суду від 18.08.2020 матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Радіовимірювач» передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Пашкіна С.А., Кропивна Л.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 910/2211/20. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Радіовимірювач» та об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та Державного підприємства «Радіовимірювач» в одне апеляційне провадження, їхній розгляд призначено на 01.10.2020.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2020, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Кропивної Л.В. та Пашкіної С.А., які входить до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 30.09.2020 у справі №910/2211/20, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Кропивної Л.В. та Пашкіної С.А., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 прийнято апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та Державного підприємства «Радіовимірювач» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 910/2211/20 до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
У судовому засіданні 01.10.2020 оголошено перерву до 08.10.2020.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05.10.2020 у справі №910/2211/20, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Калатай Н.Ф.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 прийнято апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та Державного підприємства «Радіовимірювач» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 910/2211/20 до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Калатай Н.Ф.
Однак, 08.10.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Поляк О.І. на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 призначено наступне судове засідання щодо розгляду справи №910/2211/20 на 05.11.2020.
За нормою частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Одночасно, частиною четвертою цієї статті унормовано, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
25.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»  (продавець) та Державним підприємством «Радіовимірювач» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 6 (далі - Договір), за умовами якого, продавець зобов`язується передати у власність покупця радіотехнічні вироби, далі - товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах, визначених даним договором.
Найменування, асортимент, кількість, попередня ціна за одиницю, попередня загальна вартість, терміни та порядок оплати товару (окремої партії товару) узгоджується сторонами у рахунку-фактурі (п. 1.2 Договору).
Відповідно до п. 2.1 Договору передача товару здійснюється партіями. Найменування, асортимент, кількість, попередня ціна за одиницю, попередня загальна вартість, терміни передачі і порядок оплати певної партії товару визначаються у рахунку-фактурі, яке узгоджується сторонами на кожну партію товару, що передається (продається) на умовах даного Договору.
Згідно з п. 3.1 Договору покупець здійснює оплату у розмірі 100% або 50% від загальної вартості партії товару не пізніше 3 (трьох) банківських днів від дати погодження сторонами вартості товару. Решта 50% сплачується впродовж 5 (п`яти) банківських днів після отримання партії товару, якщо інші строки не узгоджені сторонами окремо.
Пунктом 4.3. Договору сторони визначили, що відповідна партія товару передається представнику Покупця на підставі довіреності, виданої відповідно до чинного законодавства України.
Згідно з пунктом 4.4 Договору, датою передачі певної партії товару вважається дата підписання представником покупця відповідної накладної складеної продавцем.
Матеріалами справи підтверджується, що 15.01.2019 позивачем виставлено рахунок-фактуру № СФ-0000066 на суму 249 480 грн.
Згідно видаткової накладної № РН-0000145 від 19.02.2019, позивачем поставлено відповідачу  товар на суму 192 456,00 грн., а саме СКТ225-2ДФ кл. 0.2 селсін № 5251130077, 5251130068, 5251130081 та СКТ225-2ДВ кл. 0.2 селсін № 5251130699, 7333220026, 7332240105, 7332140320, 5254410145, 5254410177.
У подальшому, відповідач 01.03.2019 засобами зв`язку ТОВ «Нова пошта» повернув позивачу поставлений за видатковою накладною № РН-0000145 від 19.02.2019 товар, що підтверджується експрес-накладною № 59000404060358 від 01.03.2019. Товар отримано позивачем 02.03.2019.
Позивач звернувся до відповідача з листом № 57 від 05.03.2019, в якому просив повернути підписаний примірник видаткової накладної № РН-0000145 від 19.02.2019 та повідомити причини повернення товару, з урахуванням того, що товар був прийнятий за кількістю та якістю в присутності представника продавця та продавцю протягом двох днів не було заявлено жодних претензій щодо якості та кількості товару. Лист направлено відповідачу 05.03.2019, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» № 0199219 0119462 та описом вкладення у цінний лист від 05.03.2019.
07.03.2019 позивачем згідно з видатковою накладною № РН-0000233 від 07.03.2019, яка підписана відповідачем, поставлено відповідачу товар на суму 57 024,00 грн., а саме СКТ225-2ДФ кл. 02 селсін №7334210011, № 7332940056.
Цю партію товару відповідач також повернув позивачу засобами зв`язку ТОВ «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною № 59000406558710 від 12.03.2019. Товар отримано позивачем 13.03.2019.
У подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Радіовимірювач» про стягнення 258 347,91 грн, з яких 249 480,00 грн становить сума основного боргу за поставлений товар, 7 297,541 грн пені, 962,28 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 608,12 грн. За цим позовом Господарським судом міста Києва порушено провадження у справі №910/4144/19. Справа також розглядалась у порядку апеляційного провадження. Втім, розглядаючи спір, суди не знайшли підстав для задоволення позовних вимог Товариства. Відмовляючи у позові суди виходили з недоведеності Товариством факту перебування на час розгляду справи у суді поставленого товару (селсін) вартістю 249 480,00 грн у власності Підприємства, що, відповідно, виключає виникнення в останнього обов`язку оплатити цей товар, оскільки під час розгляду справи було встановлено обставини повернення Підприємством Товариству товару отриманого ним на виконання договору купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017.
Відмова судів у задоволенні позову мала наслідком звернення Товариства до суду з новим позовом. Так, у справі, що розглядається предметом позовних вимог є зобов`язання Державного підприємства «Радіовимірювач» прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на виконання умов договору купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017 товари, а саме: СКТ225-2ДФ кл. 0.2 селсін № 5251130077, 5251130068, 5251130081; СКТ225-2ДВ кл. 0.2 селсін № 5251130699, 7333220026, 7332240105, 7332140320, 5254410145, 5254410177; СКТ225-2ДФ кл. 02 селсін №7334210011, №7332940056, як такі, що поставлені на виконання дійсного договору та які було безпідставно повернуто покупцем продавцю. 
А також, стягнення штрафних санкцій, нарахованих за прострочення виконання зобов`язання з прийняття поставленого товару.
Переглядаючи спір у апеляційному порядку, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову та зобов`язання покупця прийняти поставлений продавцем на виконання договору купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017 товар.
Так, надаючи оцінку спірним правовідносинам сторін, суд першої інстанції мотивовано виходив з того, що такі правовідносини унормовані положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України щодо поставки та купівлі-продажу, а також умовами договору.
Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Частинами 4, 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, зокрема, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 4 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.
Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору купівлі-продажу, згідно якого в силу вимог статті 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як унормовано статтею 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Так, умовами пункту 4.2 Договору сторони погодили, що у момент передачі певної партії товару Продавець надає Покупцю наступні документи: оригінал рахунку-фактури на оплату партії товару; накладну на партію товару; податкову накладну на партію товару; копію сертифікату відповідності на товар, що передається у партії; сертифікат походження, на товар, який передається у партії.
Відповідно до частини першої статті 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. За частиною четвертою цієї статті, якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.
Вимоги щодо якості товару викладені сторонами у Розділі 5 Договору «Якість товару».
Так, якість товару, що продається, повинна відповідати вимогам ТУ, ГОСТ, ДСТУ (пункт 5.1. Договору).
Гарантійний термін експлуатації товару, що передається за цим Договором визначається згідно ТУ, ГОСТ, ДСТУ на товар (пункт 5.2. Договору).
Комплектуючі повинні бути в заводській упаковці з паспортом, етикеткою та сертифікатом відповідності (пункт 5.3. Договору).
Крім цього, умовами договору, вміщеними до інших розділів акцентовано увагу на якості поставленого товару.
Зокрема, за умовами пункту 4.7. Договору, упаковка і маркування певної партії товару, яка передається Покупцю повинні відповідати відповідним вимогам та забезпечити збереження партії товару при її транспортуванні. Товар і його упаковка повинні бути відповідно промарковані.
Також, пунктом 7.2. Договору визначено, що вся продукція, що поставляється, повинна супроводжуватись сертифікатами якості, які підтверджують фірму-виробника, країну походження та містити кодоване маркування на продукції (при наявності маркування), рік випуску і відповідність якості продукції чинним стандартам. Продукція виробництва країн СНД повинна бути прийнята ПЗ і супроводжуватись паспортом та етикеткою зі штампом ВТК і ПЗ, що підтверджують якість продукції, що поставляється.
Пунктом 7.1. Договору продавець гарантує, що якість продукції, що поставляється повністю відповідає вимогам державних стандартів, а також технічним умовам, зазначеним у документації фірми-виробника (паспорт, етикетка, ярлик.).
Статтею 674 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.
Як унормовано статтею 675 Цивільного кодексу України, товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Статтею 687 Цивільного кодексу України регламентовано, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.
Якщо порядок перевірки додержання продавцем умов договору купівлі-продажу не встановлений відповідно до частини першої цієї статті, перевірка здійснюється відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться в таких випадках.
Відповідно до пункту 4.5 Договору, партія товару приймається представником покупця: по якості - на вхідному контролі покупця згідно сертифікату якості на партію товару; по кількості - по фактичній кількості товару в партії, вказаній у видаткові накладній виписаної продавцем.
Пунктом 4.6 Договору передбачено, що у разі відмови представника покупця від приймання партії товару з приводу його невідповідності по якості або кількості, представник покупця зобов`язаний скласти акт в двох примірниках, в якому мотивувати свої дії і передати на підпис продавцю. Продавець зобов`язаний впродовж 2 (двох) днів підписати цей акт і передати покупцю. У будь-яких інших випадках відмова представника покупця від одержання партії товару вважається порушенням умов даного договору покупцем.
Таким чином, сторони визначились як з вимогами щодо якості продукції, яким має відповідати поставлений за договором товар, так і з порядком прийняття такого товару по якості та кількості. Разом з цим, сторонами не визначено строк, протягом якого покупець має здійснити вхідний контроль. Пункт 4.5. Договору таких умов не містить. Вбачається, що вхідний контроль по якості продукції має бути проведений у розумний строк після отримання товару покупцем  в силу вимог ст. 687 Цивільного кодексу України. 
У зв`язку з цим, колегія суддів відхиляє посилання позивача на положення статті 538 Цивільного кодексу України (зустрічне виконання зобов`язання) як і твердження про те, що після виконання продавцем обов`язку з передачі товару, у покупця одночасно з цим виник безумовний обов`язок прийняти товар. Незважаючи на те, що у порядку, визначеному пунктом 4.4 Договору позивач передав обумовлений у Специфікації №1 до Договору товар двома партіями у відповідача не виник безумовний обов`язок його прийняти, оскільки пунктом 4.5. Договору та положеннями статей 674, 675 та 687 Цивільного кодексу України покупцю надано право попередньо перевірити поставлений товар на відповідність його вимогам щодо якості, а отже  можливості подальшого використання у господарській діяльності. 
Стаття 689 Цивільного кодексу України встановлює для покупця обов`язок прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.
Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
За результатами вхідного контролю на предмет поставки продавцем товару, який відповідає встановленим договором вимогам з якості, покупцем (підприємством) було складено два акти.
Відповідно до акту перевірки на вхідному контролі трансформаторів від 21.02.2019, підписаного у складі комісії представників відповідача, оформлення етикеток поставленого товару не відповідає вимогам 6С3.019.022ТУ; виявлено факт підробки етикеток, що підтверджують походження та якість виготовлених трансформаторів; маркування класу точності та заводських номерів мають видимі сліди підробки; 2 трансформатори затирають при обертанні. Комісія дійшла висновку, що товар до використання не придатний та підлягає поверненню постачальнику.
Відповідно до акту перевірки на вхідному контролі трансформаторів від 07.03.2019, підписаного у складі комісії представників відповідача, оформлення етикеток не відповідає вимогам 6С3.019.022ТУ; виявлено факт підробки етикеток, що підтверджують походження та якість виготовлених трансформаторів; маркування класу точності та заводських номерів мають видимі сліди підробки. Комісія дійшла висновку, що товар до використання не придатний та підлягає поверненню постачальнику.
Розглядаючи спір суд першої інстанції фактично ухилився від надання оцінки цим актам перевірки. Так, суд надав преюдиційного значення встановленим у постанові Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 у справі № 910/4144/19 обставинам, а саме, щодо недотримання відповідачем порядку складання акту невідповідності по якості передбаченого пунктом 4.6. договору (в частині підпису актів, якими встановлено постачання неякісного товару, не тільки покупцем, а й продавцем) та незвернення відповідача до позивача з вимогою замінити товар, як це передбачено п. 5.4 договору. 
У зв`язку з встановленим у постанові Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 у справі № 910/4144/19 недотриманням відповідачем умов пунктів 4.6, 5.4 Договору, суд не взяв до уваги посилання відповідача про неналежну якість товару з огляду на відсутність в матеріалах справи належних доказів в підтвердження наведених доводів.
З такою позицією суду першої інстанції колегія суддів Північного апеляційного господарського суду погодитись не може у зв`язку таким.
Як унормовано частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Під поняттям обставина розуміється явище, подія, факт і т. ін., що пов`язані з чим-небудь, супроводять або викликають що-небудь, впливають на щось. Обставини встановлюються на підставі поданих сторонами доказів.
Преюдиція як засіб доказування застосовується у випадку, наприклад, знищення доказу, або відсутності такого доказу у сторони справи, на підставі якого під час іншого судового розгляду встановлено обставину, яка має значення для розгляду спору.
Натомість, будь-яка оцінка доказів або ж обставин справи, у тому числі і правова не може вважатись преюдицією, оскільки у такому випадку ґрунтується не на доказах, поданих сторонами, а на вимогах статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Про це, до речі, зауважено у частині сьомій статті 75 Господарського процесуального кодексу України, а саме, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Під час розгляду справи № 910/4144/19 Північний апеляційний господарський суд фактично надав оцінку діям продавця у контексті вимог умов договору, зокрема пунктів 4.6, 5.4, однак, така оцінка не обмежує суд під час розгляду справи №910/2211/20 у наданні належної оцінки усім доказам у справі, зокрема і тим, як були відхилені судом під час розгляду іншої справи.  
Дійсно, пунктом 4.6 Договору передбачено, що у разі відмови представника покупця від приймання партії товару з приводу його невідповідності по якості або кількості, представник покупця зобов`язаний скласти акт в двох примірниках, в якому мотивувати свої дії і передати на підпис продавцю. Продавець зобов`язаний впродовж 2 (двох) днів підписати цей акт і передати покупцю. У будь-яких інших випадках відмова представника покупця від одержання партії товару вважається порушенням умов даного договору покупцем.
Одночасно, пунктом 5.4 Договору сторони визначили, що у разі виявлення бракованого або некондиційного товару в партії, покупець письмово повідомляє про вказаний факт продавця. Продавець зобов`язується розглянути і ухвалити рішення по вказаному факту протягом трьох днів від дати отримання письмового повідомлення покупця. 
А, пунктом 7.3 Договору визначено, що претензії покупця до якості поставленої продукції приймаються продавцем протягом встановлених в технічних вимогах гарантійних термів служби та зберігання за умови 100 % дотримання покупцем вимог до транспортування, зберігання і експлуатації поставленої продукції.
Тобто, і пункт 4.6, і пункт 5.4 Договору встановлюють, що приймання товару по якості здійснюється покупцем самостійно, і лише відповідний акт, складений за результатами перевірки, або ж повідомлення про невідповідність товару за якістю направляється на адресу продавця.
За пунктом 7.4 Договору, у випадку поставки продавцем неякісної партії товару продавець повинен замінити партію неякісних або некондиційних комплектуючих.
Згідно з пунктом 5.5 Договору, у разі винесення продавцем рішення про проведення заміни бракованого або некондиційного товару в партії (партії товару), продавець зобов`язаний своїми силами і за свій рахунок протягом терміну погодженого з покупцем, в строк не більше ніж рівний терміну постачання партії товару, в якій виявлений товар неналежної якості, замінити неякісний товар на аналогічний товар належної якості.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем направлено на адресу позивача листа № 419 від 27.03.2019 разом з актами перевірки товару (трансформаторів) на вхідному контролі від 21.02.2019 та від 07.03.2019. Позивач не заперечує отримання цього листа та ознайомлення зі змістом актів перевірки поставленого товару на вхідному контролі. 
Натомість, посилаючись на пункт 4.6 договору вказує на недотримання відповідачем погодженого сторонами порядку засвідчення поставки саме неякісного товару.
Колегія суддів зауважує, що саме лише посилання позивача на порушення відповідачем умов договору щодо порядку приймання товару за якістю та засвідчення поставки ним неякісного товару не підтверджує його належну якість. Порушення відповідачем пункту 4.6 договору у частині ненадіслання ним акту перевірки на підпис продавцю не може слугувати достатньою правовою підставою для відмови у задоволенні вимог обумовлених поставкою товару неналежної якості. Iнакше, має бути доведено взаємозв`язок між порушенням правил приймання товару за якістю та виявленими недоліками товару, що позивачем зроблено не було.
Так, встановивши у договорі процедуру приймання товару за якістю, сторони перш за все визначаються з моментом виявлення недоліків. Порушення відповідних правил з точки зору Цивільного кодексу України, може мати значення лише якщо воно тягне за собою порушення ст. 688 Цивільного кодексу України, тобто несвоєчасне повідомлення продавця про порушення умов договору. 
За приписами статті 688 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.
У разі невиконання покупцем цього обов`язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору. Аналогічні вимоги вміщено сторонами до пунктів 5.4, 5.5, 7.3, 7.4 Договору.
Як вбачається з умов договору та положень ст. 678 Цивільного кодексу України такою вимогою може бути вимога про заміну товару. Відповідачем направлено на адресу позивача листа № 419 від 27.03.2019 разом з актами перевірки товару (трансформаторів) на вхідному контролі від 21.02.2019 та від 07.03.2019. За умовами пункту 5.4 продавець зобов`язаний був розглянути і ухвалити рішення по цим актам протягом трьох днів від дати отримання письмового повідомлення покупця. Матеріали справи не містять мотивованого рішення ТОВ «Промелектроніка» про неможливість заміни забракованого товару у зв`язку з несвоєчасним повідомленням відповідачем про порушення умов договору. Натомість, товариство звернулось з вимогами оплатити поставлений та повернутий товар.
Колегія суддів зауважує, що пунктом 5.4 договору сторони поклали на покупця обов`язок лише щодо повідомлення продавця про поставку ним забракованого товару, тобто відповідний лист може не містити вимоги про заміну забракованого товару. Це рішення, з огляду на вимоги пунктів 5.4, 5.5, 7.3, 7.4 продавець приймає самостійно.
Вказане рішення продавець міг прийняти і після повернення товару, що і було ним зроблено при першій поставці, оскільки саме по собі повернення товару не свідчить про відмову від договору.
У подальшому, оскільки продавцем не було прийнято рішення про заміну товару, у тому числі і через неможливість такої заміни, покупець листом № 468 від 04.04.2019 повідомив подавця про відмову від товару, поставленого згідно накладених № РН-0000145 від 19.02.2019 та № РН-0000233 від 07.03.2019, та про розірвання договору. Цей лист надіслано позивачу 04.04.2019, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» № 0041348 0036954 та описом вкладення у цінний лист від 04.04.2019.
Відповідно до п. 7.2. Договору вся продукція, що поставляється, повинна супроводжуватись сертифікатами якості, які підтверджують фірму-виробника, країну походження та містити кодоване маркування на продукції (при наявності маркування), рік випуску і відповідність якості продукції чинним стандартам. Продукція виробництва країн СНД повинна бути прийнята ПЗ і супроводжуватись паспортом та етикеткою зі штампом ВТК і ПЗ, що підтверджують якість продукції, що поставляється.
Під час розгляду справи позивачем не надавались докази в підтвердження поставки ним товару, якість якого відповідає умовам договору,  як і спростування викладених у актах перевірки товару (трансформаторів) на вхідному контролі від 21.02.2019 та від 07.03.2019 недоліків товару. Ним не заявлялось клопотання про проведення судової експертизи, яка б спростувала викладені у актах висновки.
Статтею 686 Цивільного кодексу України встановлено правові наслідки передання товару з порушенням вимоги про тару та (або) упаковку. Так, якщо продавець передав покупцеві товар без тари та (або) упаковки чи в неналежних тарі та (або) упаковці, покупець має право вимагати від продавця передання товару у належних тарі та (або) упаковці або заміни неналежних тари та (або) упаковки, якщо інше не випливає із суті зобов`язання чи характеру товару, або пред`явити до нього інші вимоги, що випливають із передання товару неналежної якості (стаття 678 цього Кодексу).
За нормами статті 678 Цивільного кодексу України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:
1) пропорційного зменшення ціни;
2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;
3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:
1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати заміни товару.
За нормою статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Отже, зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №916/1684/18, постанов Верховного Суду від  31.07.2019 у справі №922/3248/18.
Відповідно до частини третьої статті 202 Цивільного кодексу України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.
Згідно з частиною четвертою статті 203 Цивільного кодексу України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 205 Цивільного кодексу України).
Стаття 654 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила щодо форми зміни або розірвання договору: зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зауважує, що норми статей 678, 686 Цивільного кодексу України   є спеціальними нормами, що встановлюють підстави і наслідки передання продавцем покупцю товару неналежної якості, у тому числі з недотримання вимог щодо пакування та відповідності товару ТУ, ДСТУ, ГОСТ та іншим вимогам щодо якості, визначеним у договорі.
Отже, з огляду на положення статей 678, 686 Цивільного кодексу України, підставою для відмови від договору є поставка товару неналежної якості. А наслідком - припинення договору в у зв`язку з односторонньою відмовою покупця від договору.
Відмова від договору купівлі-продажу у зв`язку з поставкою товару неналежної якості за своєю суттю є одностороннім правочином і, з огляду на підстави такої відмови, є способом захисту порушених прав покупця), а тому не вимагає згоди другої сторони. За змістом  статті 678 Цивільного кодексу України, а також виходячи з положень статей  205,  654 Цивільного кодексу України, відмова від договору має вчинятися покупцем письмово. Додаткових вимог вказані положення  ЦК України  не містять.
Матеріалами справи підтверджується, що покупець листом № 468 від 04.04.2019 повідомив подавця про відмову від договору у зв`язку з поставкою ним двох партій товару неналежної якості товару, поставленого за накладеними № РН-0000145 від 19.02.2019 та № РН-0000233 від 07.03.2019.
За частиною третьою статті 615 Цивільного кодексу України, внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Отже, оскільки під час вхідного контролю ДП «Радіовимірювач» встановлено невідповідність поставленого товару вимогам щодо якості, погоджених сторонами у договорі купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017, враховуючи, що під час розгляду справи ТОВ «Промелектроніка» не доведено поставку ним якісного товару, та не спростовано викладені у актах перевірки товару (трансформаторів) на вхідному контролі від 21.02.2019 та від 07.03.2019 недоліки товару, колегія суддів вважає правомірною та такою, що відповідає приписам статей 678, 686, 688 Цивільного кодексу України відмову відповідача від договору, вчинену шляхом надсилання позивачеві листа № 468 від 04.04.2019.
При цьому, колегія суддів враховує, що саме по собі не направлення актів на підпис продавцю до повернення товару не позбавило останнього права прийняти рішення про заміну товару неналежної якості, як і можливості підписання акту з зауваженнями та з доказами відповідності якості товару умовам договору.
Крім того, як право продавця на прийняття рішення щодо заміни товару не може обмежувати право покупця, передбачене ст. 678 Цивільного кодексу України, за своїм вибором відмовитись від забракованого товару, так і наявність у договорі вимоги щодо підпису такого акту продавцем (п. 4.6. договору) не обмежує покупця у реалізації права, передбаченого статтею 678 Цивільного кодексу України відмовитись від договору та у такий спосіб припинити зобов`язання за ним.
При цьому, якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов`язку, встановлені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 688 Цивільного кодексу України).
Встановлена під час розгляду справи поставка позивачем товару неналежної якості, бездіяльність позивача в частині розгляду актів, якими зафіксована поставка товару неналежної якості, як і подальша відмова Підприємства від договору свідчить про відсутність підстав для виникнення у відповідача обов`язку, обумовленого статтею 689 Цивільного кодексу України з прийняття товару, поставленого за накладними № РН-0000145 від 19.02.2019 та № РН-0000233 від 07.03.2019.
Відповідно, відсутні підстави для зобов`язання Державного підприємства «Радіовимірювач» прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на виконання умов договору купівлі-продажу №6 від 25.01.2017 товари, а саме: СКТ225-2ДФ кл. 0.2 селсін № 5251130077, 5251130068, 5251130081; СКТ225-2ДВ кл. 0.2 селсін № 5251130699, 7333220026, 7332240105, 7332140320, 5254410145, 5254410177; СКТ225-2ДФ кл. 02 селсін №7334210011, №7332940056.
Прийняте місцевим господарським судом рішення у частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Державного підприємства «Радіовимірювач» прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на виконання умов договору купівлі-продажу №6 від 25.01.2017 товари суперечить умовам укладеного між сторонами договору, зокрема пунктам 4.5, 4.6, 4.7, 5.4, 5.5, 7.1-7.4 Договору, а також нормам статей 202, 205, 615, 654, 678, 686, 688 Цивільного кодексу України. Судом також безпідставно застосовано статтю 75 Господарського процесуального кодексу України. Доводи Державного підприємства «Радіовимірювач» у цій частині є мотивованими.
Отже, у цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Щодо вимог про стягнення 61 326,39 грн штрафних санкцій за договором купівлі-продажу № 6 від 25.01.2017, то колегія суддів Північного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову у цій частин з огляду на недоведеність позивачем обставин існування підстав для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як і недоведеність порушення відповідачем обов`язків за договором, у тому числі, і щодо прийняття поставленого товару.
Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Отже, підстави для скасування рішення суду у цій частині - відсутні.
Як унормовано статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Переглянувши справу у апеляційному порядку, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Державного підприємства «Радіовимірювач», у той час як апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» задоволенню не підлягає з підстав викладених в мотивувальній частин цієї постанови.
Судовий збір за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та Державного підприємства «Радіовимірювач» відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка». Заявлене Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» клопотання про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. 
Керуючись статями 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" залишити без задоволення.
2.      Апеляційну скаргу Державного підприємства "Радіовимірювач" - задовольнити.
3.          Рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020  у справі № 910/2211/20 - скасувати в частині задоволення позовних вимог. Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 4-А, код ЄДРПОУ 24510970) на користь Державного підприємства "Радіовимірювач" (02660, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 24/26, код ЄДРПОУ 14308109) 3153,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
5.          Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови підписано 25.11.2020 після виходу судді Калатай Н.Ф. з лікарняного.

 Головуючий суддя                                                                      О.І. Поляк 

Судді                                                                                Н.Ф. Калатай

                                                                                Є.Ю. Пономаренко