ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 р. 	Справа № 440/2079/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 12.05.20 року по справі № 440/2079/20
за позовом              ОСОБА_1  
до             Міністерства оборони України,      третя особа:               ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання відмови протиправною, її скасування та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
17 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить суд визнати протиправною та скасувати відмову відповідача в розгляді поданих документів щодо призначення мені одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", оформлену листом від 11 березня 2020 року № 248/312/oгд; зобов`язати відповідача розглянути питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, як інваліду ІІ групи з 23 листопада 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Рішенням  Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду поданих ОСОБА_1 та направлених Полтавським обласним військовим комісаріатом листом № 12/386 від 06 лютого 2020 року документів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 протиправною.
Зобов`язано Міністерство оборони України (Повітрофлотський пр-т, 6, м. Київ, 03168, ЄДРПОУ 00034022) розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 05 лютого 2020 року про призначення одноразової грошової допомоги.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що питання про призначення одноразової грошової допомоги позивачу розглянуто відповідно до норм законодавства. Також наголошує, що позивачем не надано до Міністерства оборони України повного пакету документів, які передбачені для розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міністерства оборони України обов`язку щодо їх витребування. Стверджує, що показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (в тому числі колишніх) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва). 
Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 у період з серпня 1988 року по лютий 1989 року проходив військову службу на території ДР Афганістан, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією військового квитка серії НОМЕР_1 /а.с. 15-17/.
Під час проходження служби позивач отримав поранення /контузію, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, та яке в подальшому призвело до настання інвалідності.
Відповідно до витягу з протоколу № 4614 від 07 листопада 2016 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військослужбовця поранення (контузія) і захворювання позивача, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії /а.с. 11/.
Довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ № 0554950 від 29 грудня 2016 року підтверджено, що позивачу з 23 листопада 2016 року вперше встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із пораненням, контузією, захворюванням, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії /а.с. 10/.
З метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги позивач звернувся до Полтавського обласного військового комісаріату із заявою про призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовив позивачу в складенні висновку та направленні його документів розпоряднику коштів з мотивів ненадання документа, що свідчить про причини та обставини поранення.
Вищевказана відмова стала предметом оскарження у справі № 816/1240/18, за результатами розгляду якої рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року області, яке набрало законної сили 24 вересня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавського ОВК про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_3 у складенні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлену листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 квітня 2018 року № 12/629; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти за заявою ОСОБА_1 від 29 березня 2018 року, яка отримана Полтавським обласним військовим комісаріатом 05 квітня 2018 року, висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року та статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни другої групи з 23 листопада 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та направити даний висновок на розгляд комісії Міністерства оборони України; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
На виконання вищевказаного судового акта Полтавським ОВК складено та подано Міністерству оборони України висновок разом із документи позивача для вирішення питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги /а.с. 37-49/.
За наслідками розгляду поданих документів Комісією Міністерства оборони України прийнято відображене в пункті 7 Протоколу № 2 від 18 січня 2019 року рішення про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з неподанням останнім документу, який свідчить про причини та обставини травми та який передбачено пунктом 11 Порядку № 975.
Не погодившись з вищевказаним рішенням в частині відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 440/745/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України задоволено частково: визнано протиправним та скасовано пункт 7 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 2 від 18 січня 2019 року щодо відмови в призначені одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо наявності підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи з 23 листопада 2016 року, відповідно до статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого адміністративного апеляційного суду від 10 вересня 2019 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 440/745/19 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено /а.с. 31-36/.
У подальшому 05 лютого 2020 року позивач подав до Полтавського ОВК оновлений пакет документів для направлення до Міністерства оборони України з метою вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги.
06 лютого 2020 року Полтавський ОВК направив зазначені документи до Міністерства оборони України супровідним листом № 12/386 /а.с. 37/.
За результатами розгляду зазначених документів Департамент фінансів Міністерства оборони України супровідним листом від 11 березня 2020 року № 248/312/oгд повернув останні без реалізації з тих підстав, що нових обставин з аналізу поданих документів для призначення одноразової грошової допомоги не виявлено.
Не визнаючи правомірним оформлене листом від 11 березня 2020 року № 248/312/oгд рішення відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно повернув без реалізації документи на призначення позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки такі дії суперечать приписам Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20.121991.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною 2 ст. 16 цього Закону визначено у яких випадках та яким категоріям військовослужбовців призначається і виплачується одноразова грошова допомога.
Згідно з ч. 2 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підп. 5-9 п. 2 ст. 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підп. 5 п. 2 ст. 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.
Частинами 8, 9 ст. 16-3 вказаного Закону встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (надалі - Порядок № 975), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Підпунктом 1 пункту 6 Порядку № 975 передбачено розміри одноразової грошової допомоги, яка призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.
Згідно з п. 11 Порядку № 975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
У відповідності до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Аналіз пункту 13 Порядку № 975 вказує на обов`язок відповідача за результатами розгляду документів про призначення одноразової грошової допомоги прийняти одне з трьох можливих рішень: 1) про призначення одноразової грошової допомоги, 2) про відмову в її призначенні, 3) про повернення документів на доопрацювання.
Відтак, можливість повернення розпорядником бюджетних коштів документів про призначення одноразової грошової допомоги без реалізації не передбачена Порядком № 975.
Натомість відповідач, ухиляючись від прийняття жодного із зазначених рішень, повернув документи відправнику без реалізації, що не відповідає вимогам Порядку № 975.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача щодо розгляду поданих позивачем та направлених Полтавським ОВК листом №  12/386  від 06.02.2020 документів щодо призначення одноразової грошової допомоги та наявності підстав для зобов`язання Міністерство оборони України розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що подані позивачем показання свідків не є документами, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки розпорядником бюджетних коштів такі документи досліджені не були та рішення, у встановлений Порядком № 975 спосіб, не прийнято.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України стосуються виключно відсутності права у позивача в призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, проте такі доводи не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, адже рішенням суду першої інстанції не було зобов`язано призначити   спірну одноразову грошову допомогу, а було встановлено протиправну бездіяльність, що виявилась у не розгляді по суті заяви позивача та ненадання останньому відповіді, в порядку, визначеному нормами чинного законодавства.
Сіл зазначити, що предметом розгляду цього спору є правомірність повернення Міністерством оборони України документів позивача без реалізації, а не з`ясування обставин того, чи має право позивач на призначення та виплату грошової допомоги.
З аналогічних мотивів колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на практику Верховного Суду, викладену в постановах від 31.07.2018 року справа № 363/1076/16, від 12.02.2019 року справа № 816/1458/19, від 30.01.2019 року справа № 678/370/17 тощо, адже вищевказані правові висновки стосуються призначення одноразової грошової допомоги, позаяк це не є предметом спору в межах спірних правовідносин (враховуючи задоволення позову).
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Оскільки апеляційна скарга підлягає залишення без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, враховуючи приписи  ст.139 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимог скаржника про вирішення питання про розподіл судових витрат понесених Міністерством оборони України, за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 по справі                 № 440/2079/20  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	А.М. Григоров    З.Г. Подобайло