ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 813/2222/17
провадження № К/9901/4931/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду у складі колегії суддів: Брильовського Р.М., Гулика А.Г., Сакалош В.М. від 13 липня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Большакової О.О., Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М. від 19 жовтня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України від                    14 червня 2017 року № 7644/П/99-99-04-04-01-14 про відмову йому у наданні статусу учасника бойових дій;
- зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повторно розглянути подані документи та прийняти рішення про надання йому статусу учасника бойових дій.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від         19 жовтня 2017 року, позов задоволено частково. 

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України від              14 червня 2017 року  № 7644/П//99-99-04-04-01-14 про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Зобов`язано Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повторно розглянути документи, які подав ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

3. Частково задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні статусу учасника бойових дій. Рішення комісії про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій не містить жодної із підстав для такої відмови. Крім того, судом апеляційної інстанції звернуто увагу на те, що подана ОСОБА_1 довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є підставою для надання статусу учасника бойових дій. 

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, суди попередніх інстанцій виходили з того, що такі повноваження належать лише відповідачу, а тому є дискреційними і суд не може у них втручатися.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна фіскальна служба України, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернулася із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Встановлено, що ОСОБА_1 працює в органах податкової міліції, обіймає посаду старшого слідчого другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Львівській області, має звання майора податкової міліції. 

7. Відповідно до наказів ДФС України «Про відрядження працівників податкової міліції» № 637-о від 29 лютого 2016 року, № 1139-о від 01 квітня 2016 року, Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20 березня 2003 року № 638-IV та з метою реалізації тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12 червня 2015 року № 415ог, ОСОБА_1 було відряджено до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області.

8. На підставі наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України «Про залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом» № 020 від 14 квітня 2016 року, № 029 від 08 червня 2016 року ОСОБА_1 було залучено до проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях та відряджено в район її проведення з підпорядкуванням керівнику антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях. 

9. Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 11 травня 2017 року № 643/99-99-21-10-01-18-д, виданою начальником Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення антитерористичної операції (м. Київ, м. Краматорськ, м. Слов`янськ) Державної фіскальної служби України полковником податкової міліції Власовим О.С., підтверджується, що майор податкової міліції ОСОБА_1 дійсно в період з                        03 березня 2016 року по 12 червня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Зі змісту довідки встановлено, що вона є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

10. 16 травня 2017 року ОСОБА_1 направив на адресу Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України заяву про надання статусу учасника бойових дій та матеріали, які підтверджують його безпосередню участь в антитерористичній операції.

11. Листом від 14 червня 2017 року № 7644/П/99-99-04-04-01-14 «Про надання інформації» відповідач повідомив позивача про те, що Комісією прийнято рішення відмовити в наданні статусу учасника бойових дій працівникам (в тому числі колишнім) слідчих підрозділів фінансових розслідувань Державної фіскальної служби, які відряджались до Головних управлінь Державної фіскальної служби у Донецькій та/чи Луганській областях.

12. Як на підставу для відмови у наданні статусу учасника бойових дій відповідач посилався на те, що статус учасника бойових дій може бути наданий лише особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Державної фіскальної служби України, до яких ОСОБА_1 не належить.

13. Не погоджуючись з відмовою відповідача у наданні статусу учасника бойових дій, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

14. В обґрунтування вимог касаційної скарги Державна фіскальна служба України вказує на те, що ОСОБА_1 не входить до кола суб`єктів, яким може бути надано статус учасника бойових дій. Зокрема, скаржник посилається на те, що позивач перебував у відрядженні в ГУ ДФС у Луганській області та ГУ ДФС у Донецькій області, а отже, службу у підрозділі оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції не проходив, що свідчить про відсутність підстав для надання йому статусу учасника бойових дій. 

15. Відзиву на касаційну скаргу Державної фіскальної служби України, ОСОБА_1 не подав, що відповідно до частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

17. Пунктом 19 статті 6 вказаного Закону визначено, що учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

18. Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці               1 пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок № 413)

19. Відповідно до пункту 2 Порядку № 413, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

20. Пункту 4 Порядку № 413 закріплено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

21. Згідно з пунктом 5 Порядку №413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається:
- комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними, зокрема, в ДФС;
- міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

22. Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України (далі - Положення № 957) комісія призначена для прийняття рішень про надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій, розгляду та вивчення поданих заяв та інших матеріалів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Державної фіскальної служби України (ДФС), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

23. Підстави для відмови в наданні статусу учасника бойових дій визначені пунктом  7 розділу ІІ Положення № 957, а саме:
відсутність документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення;
надання недостовірних даних про особу;
виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення;
наявність обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

24. Отже, вказана відповідачем підстава для відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій (неналежність до осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС) не передбачена Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 

25. Судами встановлено, що рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про відмову позивачу в наданні статусу учасника бойових дій, оформлене листом 14 червня           2017 року № 7644/П/99-99-04-04-0-14, не містить будь-яких з передбачених законом підстав для відмови в наданні статусу учасника бойових дій.

26. При цьому, безпосередня участь позивача в антитерористичній операції підтверджується, зокрема, довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 11 травня 2017 року № 643/99-99-21-10-01-18-д, виданою начальником Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення антитерористичної операції (м. Київ,                 м. Краматорськ, м. Слов`янськ) Державної фіскальної служби України. 

27. Виходячи з аналізу наведених норм права та встановивши наявність у позивача усіх необхідних документів, визначених Порядком № 413, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили про наявність у позивача права на отримання статусу учасника бойових дій як особи, яка безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують.

28. Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у рішеннях Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі                             № 802/969/17-а, 01 березня 2018 року у справі № 810/1897/17, 22 березня 2018 року у справі № 823/795/17, 10 вересня 2019 року у справі № 0440/7058/18, 18 вересня  2019 року у справі № 804/6426/17, 31 жовтня 2019 року у справі № 819/1844/17,             19 серпня 2020 року у справі № 803/714/17.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржуваних судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду 19 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                 Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                Я.О. Берназюк

                                                                                                         І.В. Желєзний