ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/10688/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/1450/20	Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Пікуля В.П.,
суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аукціонний центр плюс» до ОСОБА_1 про спонукання у виконанні умов договору, 
треті особи: публічне акціонерне товариство «Веселка», публічне акціонерне товариство «Бурова компанія «Букрос» в особі керуючого санацією Тищенко О.І., прокуратура Полтавської області в інтересах держави в особі: Полтавської міської ради, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області,

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції
У грудні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «Аукціонний центр плюс» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про спонукання у виконанні умов договору, треті особи: публічне акціонерне товариство (далі – ПАТ) «Веселка», публічного акціонерного товариства (далі – ПАТ) «Бурова компанія «Букрос» в особі керуючого санацією Тищенко О.І. прокуратура Полтавської області в інтересах держави в особі: Полтавської міської ради, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області.
В обґрунтування позову вказував, що згідно договору про надання послуг від 16 травня 2016 року, укладеного між ТОВ «Аукціонний центр плюс» та фізичною особою ОСОБА_1 остання зобов`язалась надати послуги, що полягали в упорядкуванні, оформленні та реєстрації права власності на нерухоме майно, найменування та опис якого містяться в додатку до договору, зі складанням за умов виконання взаємних зобов`язань, акта відповідного змісту. За весь час дії договору відповідач в порушення умов договору, зобов`язань по договору не виконав. На претензію щодо виконання умов договору, відповіді не отримано.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2017 року визнано та затверджено мирову угоду, укладену між сторонами у справі за позовом ТОВ «Аукціонний центр плюс» в особі директора Шматко О.Л. та ОСОБА_1 . 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2017 року скасовано.
Матеріали справи за позовом ТОВ «Аукціонний центр плюс» до ОСОБА_1 про спонукання у виконанні умов договору, передбачених договором про надання юридичних послуг направлено до того ж суду для продовження розгляду.
26 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ТОВ «Аукціонний центр плюс» про визнання недійсним правочину, в якому просила визнати недійсним договір від 24 квітня 2016 року купівлі-продажу майнових прав між ПАТ «Веселка» та ТОВ «Аукціонний центр плюс», через недійсність аукціону.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 січня 2019 року було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Аукціонний центр плюс» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ТОВ «Аукціонний центр плюс» до ОСОБА_1 про спонукання у виконанні умов договору, треті особи: ПАТ «Веселка», ПАТ «Бурова компанія «Букрос» в особі керуючого санацією Тищенко О.І., прокуратура Полтавської області в інтересах держави в особі: Полтавської міської ради, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Аукціонний центр плюс», про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним залишено без розгляду.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року в задоволенні позову ТОВ «Аукціонний центр плюс» до ОСОБА_1  про спонукання у виконанні умов договору, треті особи: ПАТ «Веселка»,  ПАТ «Бурова компанія «Букрос» в особі керуючого санацією Тищенко О.І. прокуратура Полтавської області в інтересах держави в особі: Полтавської міської ради, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Рішення суду в апеляційному порядку оскаржило ПАТ БК «Букрос». В апеляційній скарзі просило змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення суду виключивши з тексту рішення положення, якими встановлено вибуття майна ПАТ «Бурова компанія «Букрос»за його волею та щодо законності договору (біржові контракти) купівлі-продажу майна ВАТ «Бурова компанія «Букрос» на аукціоні 16 липня 2013 року у кількості 4 шт., стосовно отримання ВАТ «Бурова компанія «Букрос» коштів за продане майно, схвалення та прийняття до виконання вказаних договорів, в тому числі, але не обмежуючись, виключити такі положення мотивувальної частини: 
«12 липня 2013 року проведено чотири аукціони з продажу нерухомого майна ВАТ (ПАТ) «Бурова компанія «Букрос», переможцем яких стало ПАТ «Веселка».16 липня 2013 року ВАТ «Бурова компанія «Букрос» та ПАТ Веселка склали акти прийому-передачі вищевказаного майна. Відповідно до яких продавець передає, а продавець приймає у власність вищевказані об`єкти нерухомого майна. Претензій до кількості та якості майна покупець не має ( а.с. 141-155 том 1 ).
За придбане майно на адресу АТ «Бурова компанія « Букрос» надійшли грошові кошти, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 19, 20 від 16 липня 2013 року, № 23 від 17 липня 2013 року, № 24 від 18 липня 2013 року, № 26 від 19 липня 2013 року. 
Також не були спростовані факти проведення аукціону, вибуття майна ВАТ «Букрос «за власною ініціативою та отримання коштів за продане майне. 
За змістом зазначених норм нерухоме майно ПАТ «Бурова компанія «Букрос» вибуло з володіння власника на підставі договорів купівлі-продажу та є таким, що вибуло з володіння власника за його волею.
Суд вважає, що складанням та підписанням 16 липня 2013 року актів прийому-передачі майна за договорами купівлі-продажу від 16 липня 2013 року з боку ПАТ «Бурова компанія «Букрос» вчинило дії, що свідчать про прийняття правочинів до виконання шляхом схвалення таких правочинів особою, якою їх було укладено та які за своїм змістом є дійсними.
На підставі ст. 190 ЦК України майном вважається не лише окрема річ чи сукупність речей, а також майнові права. Майнові права є неспоживною річчю, визнаються речовими правами і пов`язані з конкретними річчю, майном.
Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Таким чином, майнове право, яке є предметом договору купівлі-продажу майнових прав, це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. 
При цьому суд приходить до висновку про те, що як ПАТ «Веселка» за договорами купівлі-продажу від 16 липня 2013 року, так і ТОВ «Аукціонний центр плюс» за договором купівлі-продажу майнових прав від 24 квітня 2016 року, є добросовісними набувачами за вчиненими правочинами.
Придбані позивачем майнові права на нерухоме майно засвідчують правомочність позивача за первісним позовом отримати право власності на таке нерухоме майно в майбутньому та останній, як власник цих прав, наділений певними, але не всіма правами власника майна. 
Отже договір купівлі-продажу майнових прав від 24.04.2016 року, укладений між ПАТ «Веселка» та ТОВ «Аукціонний центр плюс» відповідає усім ознакам дійсності правочину та вчинений продавцем за наявності прав на таке відчуження.
ПАТ «Веселка» та ТОВ «Аукціонний центр плюс» не мають спростовувати заперечення інших осіб про власну добросовісність набуття, оскільки під час вчинення правочинів фактичні обставини справи не викликали сумнівів у праві ПАТ «Веселка» на нерухоме майно при його придбанні так і при відчуженні майнових прав позивачу за первісним позовом на таке майно.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що не зважаючи на добросовісність придбання позивачем майна, позовні вимоги задоволенню не підлягають
Стосовно можливого порушення прав Полтавської міської ради, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, то Прокуратурою Полтавської області не наведено належних та допустимих доказів порушення їх прав даним позовом , про порушення їх прав вищевказані юридичні особи також не заявляли в ході розгляду справи.»
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції ухвалене незаконне та необґрунтована рішення, оскільки договори купівлі-продажу укладені від імені ПАТ «Бурова компанія «Букрос» особою, як не була його представником, а також не містять доказів нотаріального посвідчення.
Доводи відзиву на апеляційну скаргу.
У відзив на апеляційну скаргу ПАТ «Веселка» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
07 жовтня 2020 року до апеляційного суду ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу.
Однак, стаття 360 ЦПК України передбачає подання відзиву на апеляційну скаргу. Згідно з частиною 4 статті 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
ЦПК України не передбачає надання судом строку на усунення недоліків відзиву або заперечення. 
Згідно з частиною 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Вищевказана позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 05 травня 2020 року у справі № 753/3659/18, від 20 травня 2020 року у справі № 461/5244/18.
Отже, зазначений відзив не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції до уваги.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року у задоволенні клопотань про закриття апеляційного провадження та про залишення апеляційної скарги без розгляду відмовлено.
Щодо явки в судове засідання та позиція сторін в судовому засіданні
Представник ПАТ «Бурова компанія «Букрос» апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, пославшись на доводи наведені в апеляційній скарзі.
Представник ТОВ «Аукціонний центр плюс» проти задоволення апеляційної скарги заперечував, з мотивів наведених в відзиві на апеляційну скаргу, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. 
Прокурор вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ «Бурова компанія «Букрос», представника ТОВ «Аукціонний центр плюс» та прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З апеляційної скарги слідує, що ПАТ «Бурова компанія «Букрос» оскаржує рішення суду лише в частині змісту мотивувальної частини, а саме виключення певних абзаців.
А тому в суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати рішення суду в частині правильності вирішення спору по суті.
Встановлені обставини справи
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Аукціонний центр плюс» звернулося до суду з позовом, у якому ставило вимогу зобов`язати відповідача ОСОБА_1 виконати належним чином зобов`язання, передбачені договором на надання послуг від 16 травня 2016 року щодо впорядкування, оформлення та реєстрації прав власності на нерухоме майно, найменування та опис якого міститься в додатку до договору. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов п 1.1 та 2.1.1. Договору про надання послуг від 16 травня 2016 року відповідач ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання за завданням Замовника надати юридичні послуги, серед яких: правове забезпечення упорядкування, оформлення та реєстрація права власності на нерухоме майно згідно додатку №1 до вказаного договору, з встановленим строком виконання до 16 грудня 2016 року. ОСОБА_1 повинна була оформити та здійснити реєстрацію права власності на наступні об`єкти нерухомості: нежитлові приміщенні, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 . 
Відповідно до умов п 1.1 та 2.1.1. Договору про надання послуг від 16 травня 2016 року відповідач ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання за завданням Замовника надати юридичні послуги, серед яких: правове забезпечення упорядкування, оформлення та реєстрація права власності на нерухоме майно згідно додатку №1 до вказаного договору, з встановленим строком виконання до 16 грудня 2016 року.
12 липня 2013 року проведено чотири аукціони з продажу нерухомого майна ВАТ (ПАТ) «Бурова компанія «Букрос», переможцем яких стало ПАТ «Веселка». 16 липня 2013 року ВАТ «Бурова компанія «Букрос» та ПАТ «Веселка» склали акти прийому-передачі вищевказаного майна. Відповідно до яких продавець передає, а продавець приймає у власність вищевказані об`єкти нерухомого майна. Претензій до кількості та якості майна покупець не має ( а.с. 141-155 том 1).
За придбане майно на адресу ПАТ «Бурова компанія «Букрос» надійшли грошові кошти, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 19, 20 від 16 липня 2013 року, № 23 від 17 липня 2013 року, № 24 від 18 липня 2013 року, № 26 від 19 липня 2013 року. 
Позиція суду апеляційної інстанції
Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (частина 1 статті 4 ЦПК України)
Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1, 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Згідно частин 1-3, 5 статті 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з положень частин 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. (частина 2 статті 264 ЦПК України)
Відповідно до частин 1,4 статті 265 ЦПК України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.
Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі позовної заяви, спірні правовідносини утворилися в результаті неналежного виконання ОСОБА_1 обов`язків покладених на неї договором про надання послуг від 16 травня 2016 року щодо впорядкування, оформлення та реєстрації прав власності на нерухоме майно, а саме нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 .
При цьому, як вбачається з оскаржуваного рішення підставою відмови у позові було те, що в переліку способів захисту не існує такого способу захисту як спонукання до виконання умов договору. У разі неналежного виконання умов укладеного договору існує інша відповідальність, наприклад відшкодування збитків, що передбачено ст. 22 ЦК України. 
Предметом даного позову є саме договірні відносини, які виникли між ТОВ «Аукціонний центр плюс» та ОСОБА_1 у зв`язку з укладенням договору від 16 травня 2016 року.
Однак, при дослідженні доказів та наданні правової оцінки обставинам справи суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та в мотивувальній частині вирішив питання законності набуття права власності на нерухоме майно, яке є предметом договору. Тоді як до позовних вимог, які заявлені ТОВ «Аукціонний центр плюс» не входятьпитання права власності та законності його набуття. 
Зважаючи на наведено, враховуючи вимоги апеляційної скарги, аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про виключення з мотивувальної частини рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року, висновки суду щодо права власності на нежитлові приміщеня, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , як такі що виходять за межі вимог позовної заяви, які містяться в наступних абзацах:
«За змістом зазначених норм нерухоме майно ПАТ «Бурова компанія «Букрос» вибуло з володіння власника на підставі договорів купівлі-продажу та є таким, що вибуло з володіння власника за його волею.
Суд вважає, що складанням та підписанням 16 липня 2013 року актів прийому-передачі майна за договорами купівлі-продажу від 16 липня 2013 року з боку ПАТ «Бурова компанія «Букрос» вчинило дії, що свідчать про прийняття правочинів до виконання шляхом схвалення таких правочинів особою, якою їх було укладено та які за своїм змістом є дійсними.
При цьому суд приходить до висновку про те, що як ПАТ «Веселка» за договорами купівлі-продажу від 16 липня 2013 року, так і ТОВ «Аукціонний центр плюс» за договором купівлі-продажу майнових прав від 24 квітня 2016 року, є добросовісними набувачами за вчиненими правочинами.
Отже договір купівлі-продажу майнових прав від 24 квітня 2016 року, укладений між ПАТ «Веселка» та ТОВ «Аукціонний центр плюс» відповідає усім ознакам дійсності правочину та вчинений продавцем за наявності прав на таке відчуження.»
А також виключити з абзацу:  «Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що не зважаючи на добросовісність придбання позивачем майна, позовні вимоги задоволенню не підлягають.» посилання на добросовісність придбання майна.
Щодо абзаців: «12 липня 2013 року проведено чотири аукціони з продажу нерухомого майна ВАТ (ПАТ) «Бурова компанія «Букрос», переможцем яких стало ПАТ «Веселка».16 липня 2013 року ВАТ «Бурова компанія «Букрос» та ПАТ Веселка склали акти прийому-передачі вищевказаного майна. Відповідно до яких продавець передає, а продавець приймає у власність вищевказані об`єкти нерухомого майна. Претензій до кількості та якості майна покупець не має ( а.с. 141-155 том 1).
За придбане майно на адресу АТ «Бурова компанія «Букрос» надійшли грошові кошти, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 19, 20 від 16 липня 2013 року, № 23 від 17 липня 2013 року, № 24 від 18 липня 2013 року, № 26 від 19 липня 2013 року. 
Також не були спростовані факти проведення аукціону, вибуття майна ВАТ «Букрос» за власною ініціативою та отримання коштів за продане майне.»
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для виключення зазначених абзаців з мотивувальної частини оскільки інформація що в них міститься викладена на підставі дослідження доказів, що знаходяться в матеріалах справи і встановлюють обставини щодо проведення аукціонів та перерахунку коштів та не спростування даної інформації, однак дані обставини також не встановлюють право власності на нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 .
Стосовно абзаців: 
«На підставі ст. 190 ЦК України майном вважається не лише окрема річ чи сукупність речей, а також майнові права. Майнові права є неспоживною річчю, визнаються речовими правами і пов`язані з конкретними річчю, майном.
Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Таким чином, майнове право, яке є предметом договору купівлі-продажу майнових прав, це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.»
Дані абзаци містять встановлені законом визначення та самі по собі не створюють правових наслідків для сторін, а тому колегія суддів не вбачає підстав для їх виключення.
Також не підлягає виключенню абзац «Стосовно можливого порушення прав Полтавської міської ради, Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, то Прокуратурою Полтавської області не наведено належних та допустимих доказів порушення їх прав даним позовом, про порушення їх прав вищевказані юридичні особи також не заявляли в ході розгляду справи.», оскільки апеляційна скарга не містить доводів та відповідних доказів на підтвердження порушення прав зазначених осіб, крім того дані юридичні особи рішення суду не оскаржували.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною 4 статті 376 ЦПК України встановлено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Враховуючи викладене, предмет позову та підстави відмови у задоволенні позову, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року слід змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення наступні абзаци:
За змістом зазначених норм нерухоме майно ПАТ «Бурова компанія «Букрос» вибуло з володіння власника на підставі договорів купівлі-продажу та є таким, що вибуло з володіння власника за його волею.
Суд вважає, що складанням та підписанням 16 липня 2013 року актів прийому-передачі майна за договорами купівлі-продажу від 16 липня 2013 року з боку ПАТ «Бурова компанія «Букрос» вчинило дії, що свідчать про прийняття правочинів до виконання шляхом схвалення таких правочинів особою, якою їх було укладено та які за своїм змістом є дійсними.
При цьому суд приходить до висновку про те, що як ПАТ «Веселка» за договорами купівлі-продажу від 16 липня 2013 року, так і ТОВ «Аукціонний центр плюс» за договором купівлі-продажу майнових прав від 24 квітня 2016 року, є добросовісними набувачами за вчиненими правочинами.
Отже договір купівлі-продажу майнових прав від 24 квітня 2016 року, укладений між ПАТ «Веселка» та ТОВ «Аукціонний центр плюс» відповідає усім ознакам дійсності правочину та вчинений продавцем за наявності прав на таке відчуження.
Виключити з абзацу:  «Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що не зважаючи на добросовісність придбання позивачем майна, позовні вимоги задоволенню не підлягають.» посилання на добросовісність придбання майна.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос» – задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року - змінити.
Виключити з мотивувальної частини рішення наступні абзаци:
За змістом зазначених норм нерухоме майно ПАТ «Бурова компанія «Букрос» вибуло з володіння власника на підставі договорів купівлі-продажу та є таким, що вибуло з володіння власника за його волею.
Суд вважає, що складанням та підписанням 16 липня 2013 року актів прийому-передачі майна за договорами купівлі-продажу від 16 липня 2013 року з боку ПАТ «Бурова компанія «Букрос» вчинило дії, що свідчать про прийняття правочинів до виконання шляхом схвалення таких правочинів особою, якою їх було укладено та які за своїм змістом є дійсними.
При цьому суд приходить до висновку про те, що як ПАТ «Веселка» за договорами купівлі-продажу від 16 липня 2013 року, так і ТОВ «Аукціонний центр плюс» за договором купівлі-продажу майнових прав від 24 квітня 2016 року, є добросовісними набувачами за вчиненими правочинами.
Отже договір купівлі-продажу майнових прав від 24 квітня 2016 року, укладений між ПАТ «Веселка» та ТОВ «Аукціонний центр плюс» відповідає усім ознакам дійсності правочину та вчинений продавцем за наявності прав на таке відчуження.
Виключити з абзацу:  «Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що не зважаючи на добросовісність придбання позивачем майна, позовні вимоги задоволенню не підлягають.» посилання на добросовісність придбання майна.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 16 жовтня 2020 року

Головуючий                         В.П. Пікуль 

Судді                         Г.Л. Карпушин

                                                                       Т.В. Одринська