ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8480/19  Номер провадження 22-ц/814/2253/20	Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Кузнєцової О. Ю., Хіль Л. М.
за участю секретаря Кальник А. М.
розглянув в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2020 року у складі судді Зоріної Д.О.
у цивільній справі за позовом Малого приватного підприємства «Весна» до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Акціонерного товариства «Альфа-Банк»,  ОСОБА_1 , про припинення іпотеки та зняття арешту з майна,
в с т а н о в и в:
В листопаді 2019 року представник Малого приватного підприємства «Весна» звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із вказаним позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,  ОСОБА_1  про припинення іпотеки та зняття арешту з майна.
Позов мотивовано тим, що в порядку забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 720/1-041 від 22 серпня 2006 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», МПП «Весна» було передано в іпотеку торговий павільйон загальною площею 57,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 96 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5310436500:08:003:0006, що належать іпотекодавцеві на праві власності. Іпотечний договір № 720/3-052 посвідчено 22 серпня 2006 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А. Г. та зареєстровано в реєстрі за номером 7413. У зв`язку із посвідченням вказаного іпотечного договору 22 серпня 2006 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А. Г. накладена заборона відчуження вказаного вище іпотечного майна на підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат».
Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання фактичної заборгованості за кредитним договором № 720/1-041, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 350 000 грн зі сплатою 18% річних з кінцевим терміном повернення кредиту - 21 серпня 2013 року. Зазначеним рішенням суду визначено фактичну заборгованість за кредитним договором № 720/1-041, укладеним 22 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Кременчуцької філії в сумі 38 206,55 грн. Представник позивача зазначає, що закріплений судовим рішенням борг ОСОБА_1 сплатила в повній сумі.
Оскільки ОСОБА_1 добровільно виконала рішення суду та сплатила банку встановлену судовим рішенням суму фактичної заборгованості за кредитним договором № 720/1-041 в розмірі 38 206,55 грн, остання звернулась до кредитора з проханням припинити іпотеку зазначеного вище майна та земельної ділянки і повернути іпотекодавцю - МПП «Весна» правовстановлюючі документи, однак така вимога була відхилена. 
Окрім того, як вказує позивач, банк на адресу позичальника направив повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із заборгованістю за кредитним договором в сумі 256 714,33 грн. 
Вважає, що ОСОБА_1 добросовісно виконала свої зобов`язання та повністю сплатила борг, а також з урахуванням обставини, на думку позивача, закінчення терміну дії кредитного договору 21 серпня 2013 року, позивач просив суд припинити право ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Кременчуцької філії на іпотеку майна, яке виникло на підставі іпотечного договору № 720/3-052 від 22 серпня 2006 року; припинити записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а саме: припинити записи в Державному реєстрі Іпотек за реєстраційним номером обтяження 3644695, припинити записи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами обтяження 3639346 та 3639090; стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 007 грн. 
Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2019 року вказану цивільну справу направлено за територіальною підсудністю до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна. 
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 27 січня 2020 року позовну заяву Малого приватного підприємства «Весна» до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,  ОСОБА_1  про припинення іпотеки та зняття арешту з майна прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 03 березня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк», як правонаступника щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2020 року в задоволенні позовних вимог Малого приватного підприємства «Весна» відмовлено.
Рішення суду мотивовано відсутністю, передбачених статтею 17 Закону України «Про іпотеку», підстав для припинення іпотеки в даних правовідносинах.
Не погодившись з вказаним рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що сторони не укладали договір про збільшення позовної давності, а тому дія кредитного договору закінчилася.
Рішення суду про визнання фактичної заборгованості по кредитному договору набрало законної сили та в повній мірі виконано ОСОБА_1 , а тому наявні правові підстави для припинення іпотеки.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України).
По справі встановлено, що 22 серпня 2006 року між АКБСЦ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 720/1-041, за умовами якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 350 000 грн зі сплатою 18% річних з кінцевим терміном повернення 21 серпня 2013 року.
У забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором кредиту 22 серпня 2006 року між АКБСЦ «Укрсоцбанк» та МПП «Весна» в особі директора Єгоріна О. Л. укладено іпотечний договір № 720/3-052, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А. Г., зареєстрований в реєстрі за номером 7413, за змістом якого предметом іпотеки є торговий павільйон загальною площею 57,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності, та земельна ділянка загальною площею 96 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5310436500:08:003:0006, яка належить іпотекодавцю на праві власності. 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 121380646 від 20 квітня 2018 року, у зв`язку із укладенням між АКБСР «Укрсоцбанк» та МПП «Весна» іпотечного договору № 720/3-052 до Державного реєстру іпотек внесено відомості про обтяження зазначеного вище нерухомого майна іпотекою. 
У зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору № 720/1-041 від 22 серпня 2006 року на адресу МПП «Весна» 23 березня 2018 року ПАТ «Укорсоцбанк» за вих. № 145-720/1-041 направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, та вказаним повідомленням запропоновано сплатити борг, розмір якого станом на 16 березня 2018 року складає 256 714,33 грн та попереджено, що в разі невиконання цієї вимоги, банк має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».
Також встановлено, що у квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визначення фактичної заборгованості за кредитним договором, укладеним 22 серпня 2006 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк», в результаті розгляду якого заочним рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено, визнано фактичну заборгованість за договором кредиту № 3720/1-041, укладеним 22 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Кременчуцької філії, в сумі 38 206,55 грн. 
Із тексту вказаного рішення вбачається, що сума боргу в розмірі 38 206,55 грн визначена судом станом на 21 квітня 2016 року в межах строку позовної давності.
При розгляді цієї справи судом першої інстанції встановлено, що станом на 21 квітня 2016 року наявна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 720/1-041 від 22 серпня 2006 року в сумі 133 611,24 грн - з урахуванням нарахованих відсотків та пені, а також інфляційних витрат, що вбачається із наданих суду представником відповідача відповідних розгорнутих розрахунків.
Відмовляючи у задоволенні позову про визнання іпотечного договору припиненим, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобов`язання за кредитним договором № 720/1-041, який було укладено 22 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк», не припинено повним його виконанням, як того вимагає положення статті 599 ЦК України, тому договір іпотеки продовжує свою дію, оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і за загальним правилом діє до повного виконання основного зобов`язання, а підстави, передбачені статтею 17 Закону України «Про іпотеку», для припинення іпотеки в даних правовідносинах відсутні, у зв`язку із чим позовні вимоги МПП «Весна» задоволенню не підлягають.
Колегія суддів апеляційного суду з висновками суду першої інстанції погоджується та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. 
Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» містить вичерпний перелік підстав припинення іпотеки. Так, згідно частин першої, другої цієї статті іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. 
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору та з інших підстав, встановлених Законом (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Судом по справі встановлено, що зобов`язання за кредитним договором № 720/1-041 від 22 серпня 2006 року боржником ОСОБА_1 в повному обсязі не виконано, а отже, підстав вважати іпотеку припиненою наразі немає.
При цьому судом дано належну оцінку доводам позивача щодо встановленого заочним рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2016 року розміру фактичної заборгованості за кредитом станом на 21.04.2016 в сумі 38 206,55 грн, яку було визначено з урахуванням позовної давності, що не є окремою підставою для припинення зобов`язання. Як вірно встановлено місцевим судом, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, позбавляє особу, право якої було порушено, на судовий захист, що є самостійною підставою для відмови у позові такої особи (частина четверта статті 267 ЦК України), проте позовна давність не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом. 
Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на тих доказах та обставинах, які належним чином досліджені судом та додаткового правового аналізу не потребують.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Як вбачається з заочного рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2016 року про визнання фактичної заборгованості за кредитним договором 3720/1-041, укладеним 22.08.2006 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» в особі Кременчуцької філії, в сумі 38206,55 грн, таке рішення ухвалювалось у відсутність відповідача, а отже висновки суду про спростування таких обставин відповідачем при розгляді цієї справи не суперечать нормам процесуального права.
Відповідно до пункту 6.6. статті 6 іпотечного договору № 720/3-052 від 02 серпня 2006 року цей договір діє до припинення основного зобов`язання, а також припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством, зокрема, Законом України «Про іпотеку».
Оскільки встановлених законом та договором підстав припинення іпотеки по справі не встановлено і суду не доведено, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову іпотекодавця - МПП «Весна» є законними і обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційним судом не вбачається.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                        С. Б. Бутенко

Судді                                                                        О. Ю. Кузнєцова

               Л. М. Хіль