ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/6916/20
Провадження № 22-ц/4820/1634/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Шевчук Ю.Г.,
 
за участю представників сторін,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2020 року (суддя Демінська А.А.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах і пені,
в с т а н о в и в:
У березні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення сплати аліментів. 
На обґрунтування позову вказала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.09.2018 року з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1600 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. 
27 листопада 2018 року відкрито виконавче провадження ВП 57797475 щодо примусового стягнення аліментів. Згідно даного виконавчого провадження заборгованість відповідача перед позивачкою зі сплати аліментів станом на 28.02.2020 року складає 4330 грн. Із врахуванням зазначеної суми заборгованості позивачем нарахована пеня за прострочення сплати аліментів, розмір якої складає 28352,00 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4000 грн. пені за прострочення сплати аліментів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів, тому наявні правові підстави для стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі, що нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежуються тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Враховуючи майновий стан відповідача, суд на підставі частини другої статті 196 Сімейного кодексу України зменшив розмір неустойки. Крім того, відмовив у стягненні заборгованості по аліментам в сумі 4330 грн., оскільки аліменти вже присуджені рішенням суду та повторного присудження не потребують, вказану заборгованість на час ухвалення рішення було погашено відповідачем.
В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
В обґрунтування скарги зазначала, що суд першої інстанції помилково зараховував платежі, вчинені у певний місяць, як платежі по аліментам за такий відповідний місяць, в той час, як платіж мав зараховуватися як сплата аліментів за прострочені місяці по оплаті аліментів в хронологічному порядку. На думку апелянта, розрахунок пені, виконаний судом, є помилковим і не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 03.04.2019 року в справі №333/6020/16-ц.
Вказує, що стороною позивача в судовому засіданні було подано заяву про уточнення позовних вимог, де позивач просила суд не стягувати заборгованість по аліментах в зв`язку з її відсутністю, проте суд помилково відмовив в задоволенні такої вимоги. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні        заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити. 
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.09.2018 року у справі № 686/17415/18 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1600 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01 серпня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. В частині стягнення аліментів за один місяць рішення суду звернуто до негайного виконання.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20.12.2018 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою державного виконавця Першого ВДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Шияна О.В. від 27.11.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57797475 з виконання виконавчого листа №686/17415/18, виданого 06.11.2018 року, про стягнення вищезазначених аліментів. 
Відповідач, допустивши прострочення по сплаті аліментів, розпочав сплачувати їх на виконання рішення суду з лютого 2019 року, а саме, в лютому 2019 - 2700 грн., в березні 2019 - 1000 грн., в квітні 2019 - 5400 грн., в травні 2019 - 1000 грн., в червні 2019 - 2630 грн., в липні 2019 - 4180 грн., в серпні 2019 -1900 грн., в вересні 2019 - 1000 грн., в жовтні 2019 - 2445 грн., в листопаді 2019 - 2215 грн., в грудні 2019 - 1600 грн., в січні 2020 - 2200 грн., в лютому 2020 - 0 грн., в березні 2020 - 2600 грн., в квітні 2020 - 3200 грн.
Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача зі сплати аліментів на сина ОСОБА_4 , станом на 28.02.2020 року склала 4330,00 грн. ( а.с.5).
Згідно з ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем (а не стягувачем, чи боржником). Лише визначивши розмір такої заборгованості, можна обчислювати неустойку.
Згідно з абз.1 ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання полягає у тому, щоб сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Сімейним законодавством України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження N 14-616цс18.
Оскільки розрахунок проведений позивачкою не відповідав зазначеній правовій позиції, судом першої інстанції виконано розрахунок пені, який відповідає правилам обрахування пені, зазначеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року в справі за № 333/6020/16, та з яким погоджується суд апеляційної інстанції.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помноженому на 1%.
Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, суд першої інстанції застосував саме таке правило при нарахуванні пені за ті місяці в яких розмір аліментів було сплачено більше 1600 грн. та реалізував своє право на зменшення розміру пені, дослідивши обставини справи, докази надані сторонами, та здійснивши їх правову оцінку, відповідно до частини другої статті 196 СК України.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та відповідні їм правовідносини, всебічно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не впливають на законність судового рішення, не містять посилання на докази, які б спростували висновки суду, зводяться до незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 листопада 2020 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

               А.В. Купельський

               О.І. Ярмолюк